14 SEGERSTEDT, BUSKARTADE STAMMARS SKYDDSVÄFNADER. 
L., media MURR., m. tl. med Symphoricarpos och Linnea deri, 
att korken bildas imnamför en sammanhängande bastmantel. 
Anmärkningsvärdt är, att bastmanteln hos Linnea bo- 
realis omedelbart efter sin utbildning afskiljes af korken bland 
fällbarken. Epidermis svaga utbildning såsom skyddsväfnad 
kräfver en snar utbildning af kork. Men då bastväfnaden, 
såsom belägen utanför korkens initialskikt, dessförinnan måste 
vara färdig, synes denna omständighet vara bestämmande i 
afseende på tiden för korkens uppkomst. 
Hos Symphoricarpos racemosus och Lonicera-arterna ut- 
bildas korken någon tid efter bastets utdifferentiering. Också 
är epidermis yttervägg hos dessa sistnämda starkare än hos 
Linnea borcalis. 
Det är en naturlig sak, att bastet i dessa fall mycket 
snart efter korkbildningen måste förlora sin protoplasma och 
öfvergå till en död väfnad, en omständighet, som dock ej är 
ar mflytande på dess funktionsförmåga, enär, som bekant, 
samma öde förr eller senare drabbar hvarje bastväfnad till 
följd af dess egna cellväggars oförmåga att förmedla osmotiska 
processer. (Genom sitt läge omedelbart utanför korken blir 
bastväfnaden, utom det att den obehindradt kan fungera rent 
mekaniskt, satt i tillfälle att verka såsom mekanisk skydds- 
vätnad.  Särskildt hos Linnea borealis blir denna dess bety- 
delse så mycket större, som den stundom alls icke affaller 
eller i alla händelser länge kvarsitter. 
Fam. Apocynacer. 
Vinca minor LÅ. 
På en ettårig gren har epidermis, som bestar af något 
tangentialt sträckta celler, ganska tunn kutikula, men tjockt 
kutikulariseradt lager i yttre väggen. Närmast under epi- 
dermis ligga ett par svagt klorofyllförande cellager med väg- 
garne kollenkymatiskt förtjockade, hvilka inåt öfvergå till 
en, 6—8 cellager mäktig, mantel af assimilationsväfnad, som 
består af temligen tunnväggiga, klorofyllförande, något verti- 
