BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:o 4. 25 
skyddsväfnaden, så mycket mera som utanför korken belägen 
epidermis ganska snart brister. För detta ändamål bildas vid 
dessa gränser ett korkskikt i radial riktning. Det föregås af 
lifliga delningar i den inre lakunösa delen af primära barken, 
hvarigenom en tät parenkymatisk väfnad uppstår. I denna 
och assimilationsväfnaden jämte epidermis bildas nu ett fellogen, 
som delar sig medelst mer eller mindre radialt stälda väggar 
och så ger upphof till nämda korkskikt (se Tatl. I, fig. 5). 
Korken utbildas hastigt, så att den redan under första 
året af sin tillvaro bildar en mäktig mantel; dess celler äro 
tunnväggiga och sammantryckta i radial riktning (Taft. I, 
fig. 6). Barkparenkymet blir till sina yttre delar förvedadt; 
dess celler bli bruna och affalla rätt snart. Bastet, som i sin 
verksamhet blifvit understödt genom utbildning af sklerenkym- 
element mellan sina strängar, sitter något längre kvar i yttre 
kanten af korkmanteln. I yttre delen af korken blifva cellerna 
brunfärgade af garfämne så till väggar som innehåll. De 
älsta af mig undersökta stammar, hvilkas ålder ej kunnat 
säkert bestämmas, men hvilkas omkrets varit 1,5—2 cm., 
hafva 5—7 korkeeller med färglöst innehåll och utanför dessa 
en af bruna celler bestående korkmantel med djupa fåror och 
sprickor, hvilkens celler i radial riktning kunna vara 8-—10, 
men äfven på sina ställen ända till 30. 
Under årens lopp undergår leptomets yttre del vissa för- 
ändringar. Dess celler, som genom tjocklekstillväxten blifvit 
sträckta i tangential riktning, få väggarne förtjockade och 
sedermera småningom förvedade, en företeelse, som för öfrigt 
är ganska vanlig hos fleråriga stammar. Jag har icke hos 
Myrtillus nigra påträffat någon korkbildning innanför dessa 
sklerotiserade cellgrupper, utan korkbildningen synes fortgå 
allt framgent från det först bildade fellogenet. 
Myrtillus uliginosa (L.) DREJ. 
Halfbuske. Stammen är icke på något sätt utbildad så- 
som assimilerande organ, och i följd häraf saknas alla de an- 
ordningar, som vi hos Myrtillus nigra funnit stå i samman- 
hang med en dylik uppgift hos stammen. Primära barken 
hos en ettårig gren utgöres af några få cellager, af hvilka 
de yttersta äro svagt klorofyllförande och hafva tjockare 
väggar än de inre, som ligga glest och hafva färglöst innehåll. 
