30 SEGERSTEDT, BUSKARTADE STAMMARS SKYDDSVÄFNADER. 
vara af inflytande, i det att korken mera utbildas på torrare 
mark. Korkmanteln blir högre upp på årsskottet småningom 
svagare, tills den alldeles försvinner, utan att genom något 
tvärgående korkskikt förbindas med epidermis. Primära bar- 
ken förtorkar icke på de ettåriga grenarne; i samband härmed 
står, att deras .kork är svagt utbildad och på enstaka punkter 
saknas äfven på skottets nedre del. 
Under andra året fortsättes korkbildningen såväl från det 
redan befintliga fellogenet som äfven på årsgrenens öfre del 
från yttre delen af leptomet, så att densamma blir fullstän- 
digt korkklädd. På treåriga grenar finnas 4—5 cellager kork, 
af hvilka de yttre äro fylda af ett brunt innehåll, som ut- 
göres af garfämne. Fällbarkens väfnader bli efter korkbild- 
ningen bruna och börja redan på andra året sprängas sönder, 
hvarefter de småningom affalla. Omkring 4:de-—6:te året ha 
de fullständigt afkastats, så att korken begränsar stammen 
utåt. Korkeellernas antal i radial riktning är då 8—12; i 
de yttre två tredjedelarne af korkmanteln äro cellerna till sitt 
innehåll bruna. Korken får långsgående sprickor i yttre de- 
len, på samma gång som inre delen genom radiala delningar 
1 fellogenet blir i stånd att fortfarande omsluta den sig för- 
tjockande stammen. 
Leptomets yttre delar sträckas under årens lopp betyd- 
ligt i tangential riktning och blifva småningom sklerenkyma- 
tiska utan att dock, så vidt jag kunnat finna, afskiljas genom 
någon inre korkbildning. 
Märgen tjänstgör såsom upplagsväfnad hos yngre grenar, 
i det den sommartiden innehåller stärkelse i riklig mängd. 
Calluna vulgaris (L.) SALISB. 
Skotten äro af två något olika slag. På det ena slaget, 
nämligen de skott, medelst hvilka längdtillväxten sker, och 
under samma vegetationsperiod, som de bildats, utvecklas i 
bladvecken kortare sidoskott med bladen mycket tätt stälda. 
De korta skotten, som kunna karaktäriseras såsom assimila- 
tionsgrenar, bibehållas under svag såväl tjockleks- som längd- 
tillväxt ett par år. En del af dem utbildas då till vanliga 
långgrenar, under det att de öfriga snart vissna och affalla. 
Dessa olika skott likna hvarandra i hufvudsak till den ana- 
tomiska byggnaden. Assimilationsgrenarnes kork består dock 
