BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:04. 055 
ligga omvexlande strängar assimilationsväfnad och bast. Af 
de senare finnas på hvarje dylikt parti 1—2. De sträcka sig 
ända in till leptomet. För öfrigt ligga mindre baststrängar 
mellan assimilationsväfnad och leptom. Utanför alla de peri- 
feriska baststrängarne ligga 2—3 cellager af en svagt kollen- 
kymatisk klorofyllfri väfnad. Assimilationsväfnaden ligger 
subepidermalt och består af mer eller mindre oregelbundet 
anordnade, något snedt uppåt riktade, klorofyllrika pallisad- 
celler; inre delen af primära barken har längs med stammen 
sträckta celler. Genom sin rikedom på intercellularrum är 
primära barken mycket lucker. Klyföppningarna ligga endast 
utanför assimilationsväfnaden och der till ett antal af 60—70 
på Omm. Epidermis yttre vägg är föga tjock och utan 
större kutikulariserade skikt. 
De periferiska bastknippena visa sig genom sin anordning 
utgöra en lokalmekanisk skyddsinrättning för assimilations- 
väfnaden. 
På ettåriga grenars nedre del utbildas från det subepider- 
mala cellagret en sluten korkmantel af 3—>5 celler i radial 
riktning. Felloderm utbildas mer eller mindre, vanligen mest 
1 partierna emellan stammens kanter, och bidrager härigenom 
till att stammen afrundas, en verkan, som äfven tjockleks- 
tillväxten har. FEpidermis brister härmed på åtskilliga ställen. 
Primära barken har dessförinnan undergått en rätt betydlig 
och delvis af celldelningar åtföljd tangential sträckning, som 
synes hafva fördelat sig likformigt på omkretsen. 
Dorycnium sp. 
Upsala botaniska växthus. Epidermis har långsträckta 
celler och är försedd med en temligen svag, kutikulariserad 
yttervägg. Rundt omkring stammen ligger en subepidermal, 
klorofyllfri, af ett cellager bestående väfnad. Derefter följer 
en af små vertikalt sträckta celler bestående assimilations- 
väfnad, som i stammens fyra kanter är svagare klorofyll- 
förande än på öfriga ställen. Innanför assimilationsväfnaden 
ligga omvexlande strängar af jämförelsevis storcelligt inre 
barkparenkym och bast. Af baststrängarne äro de störst, som 
ligga innanför stammens kanter. Klyföppningarne sitta på 
ettåriga grenar ganska tätt, 30—90 på mm. På äldre 
grenar blir stammen småningom mera afrundad. 
