60 SEGERSTEDT, BUSKARTADE STAMMARS SKYDDSVÄFNADER. 
tangentiala väggar, som uppstå i epidermis (protodermet), ut- 
göra början till korkbildning. Dessa uppgifter har jag icke 
genom min undersökning kunnat bekräfta. 
Af andra Luonymus-arter, som mer eller mindre öfverens- 
stämma med den nu beskrifna arten, kunna följande i korthet 
omnämnas: 
Euonymus americanus DL. Vattenväfnaden är mindre väl 
utbildad, oftast bestående af endast två cellager, derigenom 
att protodermet mera sällan delat sig medelst en tangential 
vägg. Klyföppningar fåtaligare. Korkbildning öfver hufvud 
taget tidigare och mindre regelbunden. 
Euonymus pendulus Wai. Liknar föregående; vatten- 
väfnad dock sämre utbildad och kollenkymsträngar i stam- 
mens kanter starkare; dessutom ligger 1 hvar och en af dessa 
ett bastknippe mellan den yttre och inre kollenkymsträngen. 
Euonymus nanus BBrst. Vattenväfnaden synes vara 
ganska väl utbildad, ehuru den omtalade delningen i protoderm- 
cellen oftast uteblifver. Stammen är försedd med 7—38 små 
kanter, hvilka innanför vattenväfnaden innehålla klorofyll- 
parenkym. Kollenkymsträngar saknas. Assimilationsväfna- 
den består af 2—3 (i kanterna 4—5) cellager, af hvilka det 
ytterstas celler äro något pallisadformigt utsträckta. Då 
tjocklekstillväxten hos denna art under de första åren 1 all- 
mänhet försiggår ganska hastigt, äro stammens kanter af ej 
oväsentlig betydelse, derigenom att de möjliggöra en utvidg- 
ning af primära barken, utan att assimilationsväfnaden behöf- 
ver skadas. 
Kork börjar bildas på 2—4-åriga grenar 1 temligen ore- 
gelbundna lister, som med tiden nå en betydlig storlek (stundom 
30—40 cellager). Stammen blir rundt om korkklädd först myc- 
ket sent. Korken innehåller garfämne. Felloidskikt hafva 
icke påträffats i densamma. 
Euonymus japonicus L. 
Upsala botaniska växthus. HEpidermis består af isodia- 
metriska celler och är försedd med en ganska tjock, ej veckad 
yttre vägg, som till största delen är kutikulariserad. Kuti- 
kularlagren sträcka sig äfven in i sidoväggarne. På äldre 
grenar förkorkas äfven en tunn membran af inre väggen. 
