BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:o 4. 61 
Klyföppningarne äro fåtaliga men stora (synliga för blotta 
ögat) och försedda med stor yttre andhåla. 
Liksom hos de föregående Euonymus-arterna finnes äfven 
här en subepidermal vattenväfnad. Den består af 2 lager 
klorofyllfria, något långsträckta celler och är af grundmeri- 
stematiskt ursprung. Assimilationsväfnaden bildar under vat- 
tenväfnaden en sluten mantel af 2—3 mycket klorofyllrika 
cellager, med cellerna något sträckta 1 stammens längdrikt- 
ning. Innerbarken är klorofyllfri och har mera långsträckta 
celler än barkens yttre delar. 
Korkens bildning afviker från de föregående arternas af 
detta slägte deri, att densamma ej framträder i form af kork- 
lister utan i mera oregelbundet belägna fält. Detta samman- 
hänger med stammens byggnad. Den är nämligen rund, och 
primära barkens väfnader äro likformigt fördelade på dess 
omkrets. För öfrigt uppträder korken sent och utbildas ej 
genast såsom en stammen omslutande mantel. TInitialceller 
äro epidermis och primära barkens yttre delar. Felloidceller 
förekomma mycket rikligt. Klorofyllet försvinner snart i de 
delar, som äro betäckta af kork. 
Af Euonymus japonicus finnes en odlad form, som saknar 
klorofyll i stammen och en del af bladen. Stammens bygg- 
nad och skyddsväfnadernas anordning har häraf ej rönt nå- 
got imfAlytande; utan begge formerna likna hvarandra helt och 
hållet med undantag af klorofyliets frånvaro hos den ena. 
Fam. Staphyleace?r. 
Staphylea pinnata L. 
Hos ettåriga grenar är epidermis den enda egentliga 
skyddsväfnaden. Den har temligen starkt kutikularlager med 
obetydliga utskott inåt mellan de isodiametriska cellerna. 
Enstaka tvärstälda klyföppningar finnas. Af primära barken 
bestå de 1(—2) yttre cellagren af isodiametriska celler; der- 
efter följa 4—6 lager något tjockväggiga och Jångsträckta 
(längd 3—4 ggr. bredden) celler med vertikalt sträckta inter- 
cellularrum. De 3—4 yttersta cellagren äro barkparenkymets 
egentliga klorofyllförande celler. Barkens uppgift såsom assi- 
milationsväfnad före korkbildningen synes ej vara af större 
