68 SEGERSTEDT, BUSKARTADE STAMMARS SKYDDSVÄFNADER. 
väfnader endast på årsskottens nedre delar, och bilda således 
en öfvergång till dem, hos hvilka de primära skyddsväfna- 
derna fungera under mera än en vegetationsperiod. Epider- 
mis är hos dessa ganska väl utbildad, och primära barkens 
inre del är i hög grad luftförande. Hos Ledum finnes dessutom 
en tät hårbeklädnad. Hit hör äfven Empetrum migrum, hvars 
epidermis och primära bark äro temligen väl utbildade för 
skyddsfunktion. 
De största anspråken på de primära skyddsväfnaderna 
ställas 1 de fall, då desamma hafva att ensamma fungera un- 
der flere vegetationsperioder. Härvid tillkomma nämligen en 
del nya anspråk, betingade af vinterns inflytande; särskildt 
behöfves skydd mot köldens hastiga inträngande och mot klo- 
rofyllets förstöring genom för stark belysning, enär stammen 
i dessa fall är mer eller mindre assimilerande. Epidermis hos 
sådana buskar har tjock yttre vägg med mäktiga kutikulari- 
serade skikt och kutikula. Den yttre väggens mäktighet vex- 
lar naturligen hos olika arter. De tjockaste ytterväggarne och 
kutikularlagren hafva anträffats hos Cornus sanguinea m. i. 
arter, Ilex Aquifolium, Rosa-arter, flere Salix-arter. Af dessa 
har Cornus sanguinea stammen mycket länge försedd med en- 
dast primära skyddsväfnader; arterna af slägtet Salix få der- 
emot kork under första eller andra året. 
Det är ett anmärkningsvärdt förhållande att de tjockaste 
epidermisytterväggarne anträffas hos buskar, som hafva stam- 
mens assimilationsväfnad jämförelsevis sämst utbildad. Deremot 
är epidermis svagare, ju mera primära barken är utbildad såsom 
assimilerande väfnad, ehuru densamma såsom sådan vanligen 
i mindre grad än annars kan understödja epidermis i dess 
skyddande uppgift, t. ex. Kerria japonica, Acacia-arterna, 
vissa Papilionaceer, m. 1. Detta beror tydligen derpå, att 
i samma mån som ett organ blir assimilerande, i samma 
mån måste dess skyddsväfnaders förhållande till transpiratio- 
nen och gasutbytet i allmänhet inskränka sig till en mera 
reglerande än direkt skyddande inverkan. Denna minskning 
hänför sig dels till epidermis ytliga utbredning, dels till dess 
särskilda elements utbildning. MNålunda befordras transpira- 
tionen genom att epidermis mer eller mindre lemnar plats för 
en annan väfnad, klyföppningsväfnaden, och mot kolsyreupp- 
tagandet erbjuder den tunnare ytterväggen ett mindre mot- 
stånd. 
