70 SEGERSTEDT, BUSKARTADE STAMMARS SKYDDSVÄFNADER. 
sitt läge är den tydligen en speciell skyddsväfnad för kam- 
biet. Den är jämförelsevis svagt utbildad hos en del repre- 
sentanter af ordningen Bicornes, nämligen Myrtillus nigra 
(Tafl. I, fig. 4), Vaccinium vitis idea, Arctostaphylos uva ursti, 
Calluna vulgaris (Tafl. I, fig. 7); något starkare är den hos 
Pyrola umbellata, Empetrum nigrum och ännu mera hos Kerria 
japonica (Tatl. II, fig. 2). Endodermis synes knappast inverka 
i högre grad hämmande på vattenledningen till primära bar- 
ken. Detta framgår deraf, att en såsom assimilationsväfnad 
väl utbildad primär bark under många år kan bibehållas och 
fungera oaktadt närvaron af endodermis, såsom hos Myrtillus 
nigra och Kerria japonica. 
Den primära barken kan verka såsom skyddsväfnad på 
olika sätt. Ett af dessa är, att den i yttre delen blir tjock- 
väggig eller kollenkymatisk. I några fall är det tydligt, att 
dessa tjockväggiga periferiska element hufvudsakligen tjena 
ett mekaniskt ändamål, enär cellerna äro prosenkymatiska, 
såsom hos Sambucus nigra, Syringa vulgaris, Lavandula Spi- 
ca, Hyssopus officinalis. Hos Rosa canina och Bubus thyrsoi- 
deus, der de kollenkymatiska subepidermala cellerna jämväl 
äro långsträckta, äro de närmast en anordning för taggarnas 
säkra fästande. Oftast består deremot den subepidermala 
tjockväggiga väfnaden af nästan isodiametriska celler, såsom 
hos IlexAqwifolium, Cornus sanguinea, Artemisia Abrotanum, 
Vinca minor, eller är cellernas längd i stammens riktning föga 
öfverstigande bredden, såsom hos Aucuba japonica, Hedera 
Helix, Ligustrum vulgare, Aretostaphylos uva ursi. Hos alla 
dessa buskar har, synes mig, uppgiften att skydda varit den 
mest bestämmande vid denna väfnads utbildning. De af 
KoHL! anstälda experimenten öfver transpirationens inverkan 
på väfnadernas utbildning tyda också på, att denna slutsats 
är riktig. Af desamma framgår nämligen, att om de yttre 
förutsättningarna för transpiration ökas hos växter med kol- 
lenkymatisk ytterbark, det jämte epidermis just är kollenkym- 
väfnaden som häraf röner den största inverkan, 1 det den- 
samma blir mera tjockväggig. Att kollenkymväfnad för öf- 
rigt är duglig såsom ensam skyddsväfnad, framgår af det 
stundom hos Rubus thyrsoideus påträffade förhållandet, att 
kollenkym kan utgöra en länk i den för öfrigt samman- 
! F. G. KonLn: Die Transpiration der Pflanzen und ihre Einwirkung auf 
die Ausbildung pflanzlicher Gewebe. Braunschweig 1886. 
