74 SEGERSTEDT, BUSKARTADE STAMMARS SKYDDSVÄFNADER. 
samma typ, kunna nämnas Crategus, Rosa, Euonymus, Cytisus, 
Acacia, m. fl. För ett närmare ingående på denna fråga, 
torde det här föreliggande materialet vara allför ofullständigt. 
Inom vissa slägten förekomma, skiljaktigheter i anseende 
till platsen för korkbildningen, nämligen Vinca, Artemisia 
och Viburnuwm, hvilka hafva att uppvisa arter, dels med epi- 
dermal, dels med subepidermal peridermbildning, hvilken så- 
ledes dock i alla fall alltid är periferisk. Att vid en 
dylik skilnad ej bör läggas för mycken vigt, framgår deraf 
att t. ex. hos Syringa vulgaris, såsom nämts, korken på olika 
delar af samma skott kan vara af olika ursprung. 
De buskar, som få kork under första året äro i föregående 
kapitel uppräknade, hvarvid äfven angifvits årstiden för kork- 
bildningens början. Hit kunna äfven räknas Andromeda poli- 
folia och Ledum palustre med korkbildning på ettåriga grenars 
nedre del. Den senare står närmare följande grupp, derigenom 
att dess kork är svagare utbildad och ej ansluter sig till 
epidermis. 
Hos en stor del af de beskrifna buskarne inträder alltid 
korkbildningen under andra året eller senare. Genom upp- 
trädandet af oregelbunden korkbildning i form af strimmor 
eller på annat sätt, kan i många fall en jämförelse af tiden 
härför endast med svårighet göras. Bland dem, som hafva 
korkbildningen längst fördröjd, kunna nämnas: Myrtillus nigra, 
Cytisus canariensis, Arctostaphylos uva ursi, Ilex Aquifolium, 
Dorycnium sp., Euonymus-arter, Aucuba japonica, Cornus san- 
gwinea, Pyrola umbellata. 
I anseende till platsen är korkbildningen antingen ytlig 
eller inre. I förra fallet ligger (hos de undersökta arterna) 
initialskiktet i epidermis eller primära barkens yttre del; i 
senare fallet i innerbarken eller den sekundära barken. 
Vid epidermal korkbildning försvinner epidermis såsom 
sådan, i det att den helt och hållet uppgår i korkbildningen; 
endast de kutikulariserade skikterna kvarblifva oförändrade. 
Då epidermiscellen delar sig, är den nämligen att betrakta 
såsom en sekundär meristemcell, och af de begge genom första 
delningen uppkomna cellerna, förblir den inre meristematisk, 
under det att den yttre förkorkas. Vanligen deltar endast 
en del af cellulosa-membranen i den ursprungliga epidermis- 
cellens yttervägg i bildningen af korkcellen, under det att 
den yttre delen af samma membran förvedas. Detta är för- 
