82 SEGERSTEDT, BUSKARTADE STAMMARS SKYDDSVÄFNADER. 
ämne i de ytliga cellerna finnes ett annat sätt för assimila- 
tionsväfnadens skyddande mot för stark belysning, nämligen 
genom densammas aflägsnande från stammens yta. Detta har 
skett hos de ofvan nämda med vattenväfnad försedda buskarne. 
Om också de primära skyddsväfnaderna äro nog utbildade 
för att lemna tillräckligt skydd under flere vegetations- 
perioder, tillkommer dock i allmänhet en omständighet, som 
till slut gör dem oförmögna att fylla sin uppgift, nämligen 
stammens tjocklekstillväxt. I vanliga fall och då densamma 
är obetydlig, kan såväl primära barken som epidermis till en 
tid genom cellernas tillväxt med eller utan rise vidga 
sitt omfång så mycket som behöfves. 
I andra fall finnas särskilda anordningar för detta ända- 
mål. Såsom sådana betraktar jag de lister, med hvilka stam- 
men är försedd hos Myrtillus nigra, Kerria japonica, Euonymus 
namus. Dessa kanter, som icke innehålla någon mekanisk 
väfnad bidraga äfven till att ställa en något större yta till 
assimilationsväfnadens förfogande. Genom tjocklekstillväxten 
utplånas de småningom och visa härigenom sin lämplighet 
såsom medel för barkens tangentiala utvidgning. Hos Cytisus 
canariensis och Acacia-arterna är stammen äfvenledes försedd 
med lister, hvilka dels innehålla mekanisk väfnad, dels tjena 
såsom bärare af assimilationsväfnaden. Genom sin mekaniska 
funktion äro de mera fixa och kunna endast i mindre grad 
lemna bidrag till barkens tangentiala ökning. 
I anseende till korkens första uppträdande hos de assimi- 
lerande stammarne finnas tvenne typer. Antingen bildar 
korken genast eller nästan genast en sluten mantel omkring 
stammen eller också börjar korkbildningen på långsgående 
mer eller mindre parallela och regelbundna fält. 
I förra fallet synes tjocklekstillväxtens inflytande icke 
direkt orsaka korkbildning. Hit höra Myrtillus nigra, Vac- 
cinium vitis idea, Ilex Aqwifolium, Staphylea pinnata, Arcto- 
staphylos wuva ursi, Euonymus japonicus, Cytisus Weldenii, 
Genista tinctoria. Hos några af dessa är assimilationsväfnaden 
i stammen visserligen ganska svagt utbildad; af intresse är 
dock att finna, att de i detta hänseende sämst lottade äro 
försedda med öfvervintrande blad, nämligen Vaccinium, Ilex, 
Arctostaplylos och Pyrola umbellata. 
Då korken utbildas i långsgående fält, är tjocklekstill- 
växten den direkta orsaken till korkbildningen, i det att 
