BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 19. AFD. III. N:04. 83 
epidermis blir för trång och brister på vissa ställen, hvarest 
i stället partier af korkväfnad infogas. 
Det finnes några buskar med fördröjd korkbildning, hos 
hvilka assimilationssystemet 1 stammen är alltför litet ut- 
bildadt, för att kunna anses öfva något större inflytande på 
korkbildningen, nämligen Cornus sangwinea, alba, Aucuba ja- 
pomica. Nkyddsväfnadernas förhållande torde hos dessa böra 
uppfattas som en konstruktionsvariation utan särskildt fy- 
siologiskt ändamål. De primära skyddsväfnaderna utbildas 
så väl, att de under lång tid kunna lemna det skydd, som 
erfordras. Hos dessa är det tydligare än hos några andra, 
att epidermis” bristning är den direkta orsaken till korkbild- 
ningen, liksom det synes antagligt, att korkens uppträdande 
i form af lister under den fyllogenetiska utvecklingen upp- 
kommit just art samma orsak. Först sedan assimilations- 
väfnaden blifvit något bättre utbildad, har korkbildningen 
kommit under dess inflytande och blifvit genom arf fixerad i 
den nämda formen samt mer och mer lagbunden. 
Vid närvaron af en väl utbildad assimilerande väfnad i 
stammen framträder en tydlig fysiologisk uppgift hos kork- 
listerna, nämligen att möjliggöra en fortsatt assimilation hos 
stammen. Korklisternas anordning är oregelbunden hos Rosa 
canina, m. HH. arter, Cytisus purpureus, Ochroxylon exelsum, 
Euonymus nanus. Härtill sluter sig äfven Kerria japonica 
samt Vinca minor och Hedera Helix, i hvilkas nedliggande 
stammar kork bildas först på den undre sidan. 
Ofta tillväxa korklisterna ganska betydligt såväl hvad 
korken som det underliggande fellodermet beträffar. Detta 
förhållande är tydligen något analogt med callusbildningar, 
i det att motståndet mot cellernas turgescens blifvit minskad. 
Fellodermets tillväxt har den särskilda uppgiften att skjuta 
ut korken i epidermis plan, hvarigenom den skyddande man- 
teln ökas 1 vidd. MNärskildt tydligt kan detta iakttagas hos 
Cytisus purpureus (jfr. Tal. II, fig. 5). 
Den högsta utbildningen i afseende på föreliggande kor- 
relation förefinnes tydligen, då korklisterna utbildas i ett be- 
stämdt förhållande till de assimilerande väfnadspartierna. 
Detta är förhållandet hos EFuonymus europeus och pendulus, 
hos hvilka kork bildas i stammens fyra kanter, hvilka icke 
innehålla assimilerande väfnad utan kollenkym. Hit höra 
äfven Cytisus och Åcacia-arterna, som äro försedda med fåror 
