27 
ligen mera vertikalt — hos Spinus, linaria och: Carduelis i ej 
obetydligt mindre grad —; trumbenet starkt konvext bakifrån 
framåt: kilbensvingarna med 2-3 starkt utstående kanter 
på framsidan; postorbitalprocesserne smale, långe, spetsige, 
nedåt riktade; tinningprocesserne starke, brede, mer eller 
mindre spetsige — hos linaria trekantige — skilde från de 
föregående; tinninggroparna stora, grunda, upptill och baktill 
otydligt begränsade — hos Spinus, linaria, Carduelis, hos hvilka 
de äro mindre, till störste delen skilda i 2 delar af tinning- 
processens yttre kant, som fortsättes uppåt och bakåt —; sil- 
benets pappersskifvor och de med dem hopvuxna tårbenen 
lemna - nertill emellan sig och gombenen en bred springa; 
gombenens horizontale och perpendikuläre delar öfvergående 
uti hvarandra utan någon tydlig gräns framtill, och baktill 
skilde blott af den invikne innerkanten och af en från denne 
utgående, framåt riktad, oftast nålfin process, hvars yttre kant 
bildar er kort framåt försvinnande, fin list på insidan af gom- 
benen just på gränsen emellan deras horizontale och perpen- 
dikuläre delar; de förre jämförelsevis små, trianguläre, starkt 
nedåt böjde och med korta, mycket grofva, yttre främre ut- 
skott; muskelutskotten vanligen långa, jämnbreda eller mot 
spetsen till och med vidgade (t. ex. hos linaria, Spinus) och 
der snedt afhuggna; de bakre inre utskotten bildande en hög 
kant, som är än tvärt än på det sätt snedt afhuggen, att 
den undre kanten är längre än den öfre; med sine öfre kan- 
ter beröra gombenen hvarandra utefter hela sin längd; öfver- 
käkens gomutskott till formen lika en Montacillas eller Syl- 
vias, men något kortare och mindre blåslika i spetsen (hos 
olika arter något olika); plogbenet smalt, framtill dock vid- 
gadt, ej köladt, framtill försedt med 2 store sidoprocesser; 
vingbenen långa, smala, raka, framtill mycket utbredda, bil- 
dande mot hvarandra hos några arter en spetsig, hos andra 
en rät vinkel'); qvadratbenen korta, tjocka med 3 tydliga 
ledknappar emot underkäken och mycket stora, platta, raka, 
inåt afsmalnande muskelutskott; näsbenen vanligen något mera 
1) Magnus uppger anf. st. sid. 57, att de sammansmälta med 
gombenen ; hvilket dock synes vara ett misstag, alldenstund suturen 
emellan båda oftast är fullt tydlig, och man lätt kan skilja dem åt. 
