49 
en temligen stor rundad flik upptill vid framkanten; skulder- 
bladen starkt böjda, ej nående höftbenens främre kant. 
Geositta (G. cunicularia Yxexr. — från Buenos-Ayres). 
Bröstbenet mycket långt och smalt, starkt hvälfdt, med 
kroppen baktill i det allra närmaste jämnbred; de främre 
sidoprocesserne långe, spetsige, rake, de bakre gående nästan 
parallelt; inskärningarna smala, upptill rundade; kölen hög 
med främre kanten starkt urringad; rostrum kort; gaffel- 
benet temligen bredt, på midten starkt böjdt, skulderbladen 
korta, svagt bågböjda, baktill dock något starkare. 
Dendrocolaptes (D. picus fm. —— från Surinam). 
Bröstbenet långt men föga hvälfdt och bröstbenkroppen 
bakåt afsmalnande; de främre sidoprocesserne långe, spetsige, 
de bakre starkt divergerande, i spetsen föga vidgade; inskär- 
ningarna framtill spetsiga med trånga mynningar; kölen låg 
med undre kanten obetydligt om ens något böjd. 
Cillurus 
lik den föregående, men de främre sidoprocesserne ännu 
längre och spetsigare; inskärningarna vid mynningen ej hop- 
trängda, emedan hvarken de bakre smale sidoprocesserne eller 
bröstbenskroppen äro i spetsen vidgade; gaffelbenet upptill 
starkt vidgadt; skulderbladen s3kärformigt böjda. 
IV.  Bäckenet. 
Hos Alauda. 
Likasom hos foglarne i allmänhet varierar bäckenet hos 
lärkorna, så att det visar rätt stora olikheter hos olika in- 
divider. Det är i förhållande till sin bredd temligen långt 
— hos A. arborea dock märkbart kortare — framtill starkt 
afsmalnande; preeacetabulardelen är fullt 13 längre än postace- 
