10 
rior är mycket svag och linea semicireularis inferior sak- 
nas. Den undre kanten, som upptill omger nackhålet, är 
jämnt bågböjd, och de hål, som lemna genomgång för venae 
occipitales externe, ligga uti själfve denne kant helt nära 
hvarandra och fortsättas af en dels i, dels vid själfve sido- 
kanten af nackhålet gående ränna å hvardera sidan, hvilken 
ränna bildas af de från öfre nackbenet nedskjutande sidopro- 
cesserne och nackbenets sidodelar, partes laterales. Dessa 
äro stora och visa vid den mot öfre nackbenet och os epo- 
ticum vände delen en stor knöllik uppsvällning. De nedre och 
yttre delarne, som bilda bakre väggarna af trumhålorna, äro 
mycket utbredda åt sidorna, hvarigenom deras mynningar blifva 
smala. På deras inre, framom nackhålet belägne, del äro de, 
till genomgång för åtskillige nerver tjänande, hålen, af hvilka 
fyra, två å hvardera sidan af ledknappen, ligga i en nästan 
rät linia, nämligen de, hvarigenom nervi hypoglossi utträda 
ur skallen, invid gränsen emot basilardelen och på yttre sidan 
om dessa de två något större, genom hvilka nervi vagi och 
accessorii gå. De yttersta och största, de för nervi glosso- 
pharyngii, ligga längre fram på själfve den skarpe gränsen 
emellan den blåslikt uppsvälde yttre eller tinningdelen och basal- 
delen af sidonackbenen. Strax framom det förstnämnda hålet 
ligger den lilla mynningen af canalis caroticus. På mre sidan 
äro sidodelarne sammanvuxne med klippbenen. De hos månge 
foglar tydlige listerne på gränsen mot basaldelen saknas delvis. 
Basaldelen, pars basilaris, är såsom vanligt ganska liten. 
Vid bakre kanten, som undertill eiler kanske rättare framtill 
omger nackhålet, har han den lilla, runda, framskjutande 
condylus occeipitalis, som är uteslutande bildad af denne del 
af nackbenet. Fossa precondyloidea är temligen bred och 
djup. På inre sidan går en rundad list framåt mot sella 
turcica. Det ofta nämnda af nackbenets delar omslutna 
foramen magnum eller nackhålet är af knapt medelmåttig 
storlek med höjden något större än bredden, ofvan rundt, 
men med sidokanterne nertill starkare urringade, hvarigenom 
det häröfver blir bredare än högre upp, oeh undre kanten blir 
föga böjd. Dess riktning beror naturligtvis på nackbenets läge 
