14 
”medlet imellan största och minsta vattenhöjden” är 1755 antagna 
medelhöjd varit för låg. 
C) Inhuggning af ett Nytt vattenmärke å förenämnde 
holme Hamnskärs Vattungen. 
Detta märke anbragtes af Major Stjernereutz den 6 
September uti en slät nedåtsluttande berghäll, emot närmaste 
stranden ifrån Sim on Mattssons sten, medelst ett 3 tums djupt 
hål, inhugget i vattenbrynet, hvilket, efter hvad förut blifvit 
nämndt, af Lotsåldermannen E. Söderholm uppgafs vara vatt- 
nets dåvarande medelhöjd. Till igenfinnande af nämnde hål an- 
bragtes öfverom detsamma årtalet 1853, 4 tum under årtalet bok- 
ståfverna S:tz, och omkring 18 tum under namnet en åt hålet i 
berget riktad pil, hvars spets var 6 fot från oftanämnde hål. 
D) Undersökning af den s. k. Storstenen i Wasa gamla 
hamn, å hvilken, enligt K. Sv. Vet.-Akad. Handl. för 1765, 
sid. 101 och för 1769 sidd. 192 och 193, år 1741 ”åratalet och 
ett märke efter vattnets dåvarande medelhöjd” blifvit anbragta af 
Assessor Hast och Kyrkoherden Björk i Malax. Nämnde in- 
huggning kunde dock icke af Majoren upptäckas. 
E) Eftersökning af den s. k. Bullichs sten, hvilken om- 
nämnes i K. Sv. Vet.-Akad. Handl. för 1743 sid. 43, för 1765 
sid. 101 och för 1769 sid. 193. Denna stens i nämnde Handl. 
för 1765 uppgifna läge befanns i September af Majoren in- 
träffa med nuvarande kanal från Wasa stad till sjön, hvarföre 
troligt är att den blifvit vid kanalens gräfning undansprångd. 
Major Stjernereutz har ytterligare meddelat en den 5 De- 
cember för Societeten föredragen uppgift öfver fortsatta observa- 
tioner af de Räfflor, hvaraf bergen vid våra kuster äro med be- 
stämd riktning fårade. Majoren har härvid funnit nämnde räf- 
flor förete följande afvikelser från meridianen i riktningen mot 
söder; 
