29 
visat sig innehålla celler, å hvilka man velat finna karakterer 
hvarigenom de skulle specifikt skiljas från vanliga bildningsceller. 
Då likvål de karakterer som i detta hänseende blifvit uppgifna ej 
visat sig utllräckliga att skilja tuberkelcellerna från andra, finnes 
ingen anledning att antaga en sådan skillnad, å hvilket förhållande 
den utmärkte forskaren Professor Schröder van der Kolk i 
Utrecht först fåstat uppmärksamhet. Tuberkelcellerna måste, utur 
sådan synpunkt, anses såsom hafvande qvarstadnat på en lågre 
utvecklingsgrad, och tuberkelafsättningen således såsom egande 
sin grund i en abnorm nutrition. Då tuberklerna afsättas i den 
interstitiella cellväfven, utöfva dessa en tryckning på den närlig- 
gande väfnaden, bronchialgrenar och lungblåsor, hvarigenom en 
atrofi i desamma uppstår, en inflammatorisk retning inträder, tu- 
berkeln emollieras och en varhåla bildas. Under fortgången af 
denna emollitions- och suppurationsprocess förstoras de i början 
små varhålorna på den mellanliggande väåfnadens bekostnad, och 
flere varhålor förenas till en större då lungsoten framskridit till 
det andra stadium. Genom denna tuberkulösa process i lung- 
väfnaden hindras lungans normala funktion såsom respirations- 
organ, ett hinder som utöfvar ett högst menligt inflytande på 
den normala blodberedningen. Blodet i detta avancerade stadium 
af lungsoten innehåller en, 1 förhållande till det normala, betydligt 
minskad qvautitet blodkulor och ökad qvantitet vatten, utom an- 
dra förändringar i dess konstituerande beståndsdelar, hvilka lik- 
vål ej äro af den stora betydelse för den organiska verksamhe- 
ten som den ofvananmärkta. Utur ofvanframställda åsigt af tu- 
berklerna såsom resultat af abnorm nutrition, framgår sjelfmant, 
i afseende å den kur som bör inledas mot tuberkulosen, en huf- 
vudindikation: Omståm den abnorma nutritionen, hvilken indi- 
kation uti sig innehåller de tvenne andra: 1:0 Befordra absorp- 
tion af tuberklerna och 2:0 flämma den tuberkulösa proces- 
