13 
edess dåvarande medel-höjd;' men påstod: därjämte, att det stått 
nåra intill den högsta kanten på stenen, hvarifrån nu var 2,3 fot 
till: svåtnets medelmåttiga höjd.” 
Major Stjernereutz fann den :5 September nämnde 
sten / belägen. på 16 fots afstånd ifrån strandbrädden, och dess 
högsta kant 6,19 fot öfver dåvarande vattenstånd, hvilket af 
Fotsåldermannen Erik Söderholm uppgafs vara jemnt vid me- 
delhöjden. Vattnet skulle till följe håraf på 156 år sänkt sig 
6,09 fot, som ger på 100 år 3,904 fot, hvilket ej mycket afviker 
ifrån den  sekularhöjning af 3,793 fot, hvartill nyssnämnde af 
Klingius verkställda uppmätning af samma märke leder. 
Ifrågavarande vattenmärke, troligen det äldsta vid våra ku- 
ster, hade förut ej varit genom inhuggning utmärkt, men blef 
nu af Major Stjerncereutz närmare bestämdt genom ett i ste- 
nen anbragt grundt hål, 1 tum under förenåmnde högsta kant, 
samt orden: ”Simon Mattssons Vattenmärke år 1697.” 
8£) Uppmätning af det Vattenmärke Landtmäåtaren E. 
Klingius den 24 Junii 1755 anbragt på samma holme Hamn- 
skärs Vattungen. 
Detta vattenmårke, som beskrifves på åberopade ställe af 
K. Vet.-Akad. Handlingar, befanns af Major Stjernereutz den 
6 September på 131 fots afstånd ifrån nyssnämnde Simon 
Mattssons sten, samt 3,39 fot öfver för tillfället varande vat- 
tenstånd, hvilket, såsom förut, antogs vara vid medelhöjden. 
Antages ifrågavarande vattenmärke, enligt Klingii förmodan 1. 
c. sid. 105, 2 tum öfver vattnets medelhöjd år 1755, erhålles 
häraf sekularhöjningen 3,255 fot, hvilken temligen skiljer sig 
ifrån de nyssanförda, men deremot alldeles öfverensståmmer med 
det den 23 Dec. sistl. år meddelade resultat af Majorens upp- 
mätning af det närbelägna vattenmärket på den s. k. Granö Ska- 
tan på Vargö. Dessa tvenne resultaters afvikelse från de först- 
anförda torde kunna förklaras deraf, att den af Klingius såsom 
