land. Denna sannolikhet bestyrkes älven derat', att ännu vid No- 

 waja Semlja" litoral-faunan, åtminstone i nialacologiskt hänseende, 

 enligt Middendorff, fullkomligt öfveiensstämmer med den- 

 samma vid Grönland, och en djlik ölVerensstämmelse till vä- 

 sendtllg del iöreliinies mellan den sednare och den vid Norrska 

 Finnmarken. Till skiljaktigheten mellan litoral-faunan vid Ryska 

 Lappland och den vid vestra kusten af Nonige bidrager utan 

 tvifvel i betydlig mån äfven den omständigheten, alt den hafs- 

 slröm, som från söder eller sydvest sträcker sig längs norrska 

 kusten, och enligt Prof. 8. Loven *) troligtvis bragt en del 

 sydliga former inom den arcliska eller högnordiska regionen, ef- 

 ter all sannolikhet slutar vid Nord-Kap. 



Af dessa förhållanden synes väl den skiljaktigheten vara 

 oberoende, som härleder sig deraf, att uti Rysslands större insjö- 

 ar, såsom Ladogan, Onegan, Raspiska Hafvet, Aral, Baikal och 

 Oron, förekomma Skalar, hvilka inom Skandinavlen icke blifvit 

 funne på dylika ställen. Imellertid torde dock äfven denna, till 

 en del åtminstone, kunna förklaras genom båda ländernas olika 

 beskaffenhet. Man lian väl svårligen antaga, alt skälarne uti des- 

 sa insjöar äro ursprunglige, emedan de i sådan händelse skulle 

 utgöra egna, från dem i hafvet skilda arter, livilket dock knappt 

 är fallet, åtminstone med undantag af dem från Kaspiska Hafvet 

 och förmodligen Aral. Man känner ej med säkerhet, huruvida 

 Phuca c/ispica Nilss. äfven förelvommer i Svarta Hafvet; men 

 det synes af flere skäl sannolikt. Uti Démidoffs »Voyage 

 dans la Russie Méridionale» **) anförer Nord m ann för Svarta 

 Hafvet tvenne Phocaceer, nemligen Phoca muiiachus och Ph. 

 vitu/ina, hvllken sednare upptages med ett frågetecken. Denna 



*) Ofversigl af K, Vel. \kad. föili. 1846, p. 264. 

 **) Tom. 3, p. 'i',. 



