oiii mail Jiaitill lar siliuiiim, som lörut ej bHlVil behandladl med 

 fluorväte, sh förglimmar del visserligen nfven, men cjvarlemnar 

 mer eller mindre hvit kiselsyra. — 



BelrAlFande ^iliciums krystallForm kan liiläggas, all maii 

 försl beslilmde densamma lill rhomboedrisk; noggrannare och re- 

 pelerade målningar visade doek, all silicium i likliet med sa 

 många andra enkla ;'imnea kryslalliserar regulierl och npplräder 

 i oklaedrar och rhombiska dodekaédrar, de sedn.ire sålunda för- 

 längda, all de iä ulseende al hexogonala prismer med treylig 

 lillspelsning. 



10. Angående Aiuntiiiiitm, hvaraf ett prof förelades socie- 

 teten, meddelade prof. Arppe följande: aluminium, som man 

 ursprungligen beredde ur det med sior möda framställda chlor- 

 almninium, bereder man väl niunera föieliädesvis ur kryolit, 

 denna förening af Ihiornalrlum med flnoraUiminium, som i Evig- 

 tok i Arksul-Fjord i Vestra-Grönland förekommer i ell 80 fot 

 niägtigt lager, och redan bearbetas af en engelsk spekulant, 

 hvilken i kryolit öppnat ett 40 fot djupt schakt. Mineralet är 

 pä ytan hvill, men blir med tilltagande djup allt mörkare, slut- 

 ligen svart, men brännes hvitl redan genom svag u])phellning. 

 H. Rose var den förste, som visade att man genom redidvtion med 

 natrium i jerndeglar kunde erhTdla aluminium nr kryolit; ^^ öh- 

 ler har sedermera gjort denna metod mera praktisk, då han vi- 

 sat, att man med tillsats af lämpligt ilussmedel lika väl kan be- 

 gagna vanliga såkaliade hessiska deglar. Ulan tillsatts af lliiss er- 

 håller man del nyss omtalade siliciumhalliga aluminium och 

 ofta misslyckas iörsöket alldeles, i del all vid för stark hetta de- 

 geln blir genondiorrad och vid för svag upphellning reduktionen 

 blolt ofullständigt för sig går. Efter många fruktlösa försök vi- 

 sade det sig, all denna osäkerhet och dessa olägenheter kunde 

 undvikas, om man blandar linrifven och väl torr kryolit med 

 lika vigt af en blandning af 7 delar chlornalrium och 'J delar 



