47 



vanisk retning af vagns. Genomskärning af n. vagi medför, en- 

 ilgt Bro^vn ett ökadt tillopp af blod och deraf förhöjd verksam- 

 het i hjcrtat. 



Schiff har sökt att utreda de banor, långs hvilka nerver 

 för bestämda karlafdelnlngar förlöpa. Ar 1855 undersökte han 

 nervernes inflytande på tungan och fann, alt såväl n. hypoglos- 

 sus som lingualis innehålla vasomoloriska rör från sympalhicus. 

 Schiff erinrade, att blodkärlen i i ris och andra delar af ögat äf- 

 vensom conjunctiva stå under inflytande af Trigeminus och icke 

 af sympathlcus och att trigeminus vidare beherskar blodkärlen i 

 underkäkens tandkött, dervarande band och muskler. I delta af- 

 seende har han anmärkt, att förstöring af öfversta delen af pars 

 thoracica och nedersta delen af ryggmärgen hos naltlappar med- 

 för utvidgning af blodkärlen i vingarne, i hvilka sammandragning 

 blifvit observerad af W. Jones och Callenfels. Schiff 

 har vidare visat, att den del af det centrala nervsystemet, ur hvll- 

 ken känsel- och rörelse-nerverne för de bakre extremileterne upp- 

 komma, icke tillika iiuiehåller alla de vasomoloriska rör, som till- 

 höra dessa delar. Dessa anser han uppkomma redan i ryggmär- 

 gens pars thoracica och förlöpa icke 1 banan hvarken för plexus 

 lumbalis eller ischiadicus. 



Schiff har äfven inidersökt kärlnervenerne i ventrikeln 

 och funnit, att genomskärning af n. vagus icke medför någon 

 märkbar förändring i venlrikelns slemhliuia och att inga moto- 

 riska phaenomener kunna framkallas i ventrikeln genom retning 

 af de sympalhlska plexus. Derföre anser han de talrika nerver, 

 som från dessa plexus öfvergå i ventrikeln, böra betraktas såsom 

 vasomotoriska. Efter genomskärning af thalamus n. oplicl eller 

 crus cerebri på ena sidan hos kaninen, fann han redan efter 8 

 dagar stasis och emoUition i ventrikelns slemhinna, till följe hvaraf 

 han ansåg, att de nervrör, som genom sympathicus öfvergå i ven- 

 trikeln, härifrån taga sitt ursprung. 



