04 



Den undersökning, lic. Nordenskiöld nu inlemnat till 

 Vetenskaps-societelen, sprider elt siirdeles v:Jlkoinniel ljus öfver del 

 nog intrasslade förhållandet emellan dessa mer eller mindre pro- 

 blematiska tantalitvarieteter. Genom kemisk analys och isynner- 

 het förmedelst krystallogvafiska mnlningar och beräkningar har 

 han nämligen utredi, alt de Ireiuie varielelerna böra sammanfö- 

 ras under tveinie egna species. De förekomma hvardera i Ki- 

 mito; den ena i Skogböhle, sp. v. 7,o8 — 8,0 är identisk med Tam- 

 niela-tanlalilen, hvars spec. vigt förut blifvit för lågt angifven, 

 den andra är betydligt lättare, mera tennhaltig och krystalliserar 

 i annorlunda utbildade former. — Det vore alt önska, all för 

 dessa tanlal mineralier benämningar inlördes, hvilka bättre än de 

 hittills begagnade skulle öfverensstämma med principerna för den 

 mineraloöiska nomenklaturen. I fall ett votum i detla afseende 

 ej skulle anses för obehörigt, ville jag föreslå alt man för Tam- 

 mela-lanlaliten och Skogböhlilen skulle bibehålla det gamla af 

 Eke berg införda namnet Tuntalit, hvaremot Kimito-tanlaliten 

 kunde benämnas Txiolit, med anledning deraf att Ixion, genom 

 den svåra beslraflniiig han undergick i underjorden, påminner 

 om Tanlali likartade öde. — Förf. slutar förevarande uppsats 

 med några beräkningar, som tyda på isomorfism emellan Tantal- 

 Niob- och Wolframsyra, lill följe hvaraf de l\å förstnämnda sy- 

 rorna borde innehålla Seqv. syre och ej 1 ^ eller 2, såsom man 

 hittills antagit. 



Den andra uppsatsen innehåller krystallbeslämningar af 

 orlhit frän Laurinkari, der delta mineral uppgifves förekomma 

 med mindre spår till pågående förändring än aimorstädes och 

 afslulas med några kryslallografiska jemförelser emellan Orlhit, 

 Epidol, Bagralionit och Uralorlhit. 



I den tredje uppsatsen lemnar FÖrf. talrika, med stor nog- 

 grannhet utförda krystallmälningar på tennmalmen från Pitka- 

 randa. — Denna nu lemnade öfversigt af lic. Norc!enskiö Ids 



