arbele, torde vara tillnlcklig all ådagaljigga, alt delsamma tlaer 

 verkligt veleiiskapligt värde och utgör ett v;"irdefullt och välkom- 

 met bidrag till Finlands Mineralogi. 



Sutntiuinifädet den 19 Januuri ÉSS7. 

 30. Om bor. 



iJe af Wöhier och Henri Sa Inte-Claire Deville 

 nyligen bekantgjorda upptäckterna rörande denna melalloids egen- 

 skaper, synas vara af så stor vetenska|)lig betydelse, att vi efter 

 Tidskriften V Institut (10 Dec. 1856) lemna en öfversättning 

 af nämnde kemisters meddelande i ämnet. 



Del är anmärkuingsvärdl, att större delen af de enkla 

 kropparne, åtminstone de som äro fullständigt undersökte, fram- 

 ställa sig för oss under olika former. Boren ensam, slående emel- 

 lan kol och silicium, hvilka begge kryslallisera med stor full- 

 komlighet, tycktes icke följa denna regel. Undersökningar öfver 

 detta ämne, påbörjade af oss hvardera särskildt och afslulade till- 

 sammans, komma detta undantag att upphöra och tillåta oss nu 

 att bevisa, alt boren uppträder 1 Irenne olika tillstånd, sålunda 

 föreleende samma analogier med kolet som silicium redan eger. 

 och det i en ännu högre grad. 



1. Krystalliserad bor eller borens diamant. Detta verkli- 

 gen besynnerliga ämne har erhållits i form af genomskinliga 

 kryslaller, än grannlrödl än honingsgult, utan att dess färg kan 

 anses vara någonting väsendlligl; ty den kan bero, likasom ädel- 

 stenarnas färg, på ytterst små qvantiteter fremmande änuien, 

 jsynnerhel silicium eller kol. Man kan således hoppas alt boren 

 skall kunna erhållas färglös. 



