94 



det iiedaiiom de på hvarje ställe i berg inhuggna marken utgjor- 

 de i fot: 



Helsingfors lolsplals Bakholmen 



Porkala d:o 



Jungfrusunds d:o 



Lypörtö d:o 



Brandö d:o (vid Wasa) 



Rönnskars d:o (något vestligare) 6,524 

 och att således vattenståndet vid Finska viken under åren 1852 — 54 

 stigit, men 1854 — 56 fdllit, vid Jungfrusund och Lypörtö 

 1852—53 fallit, men 1853—56 stigit, vid Brandö och Rönn- 

 skär 1853 — 56 fortfarande fallit, så att skillnaden emellan sist- 

 förflulna årets medel vattenhöjd och den för första observations- 

 året beräknade är i decimaltum, då + betecknar vattenytans höj- 

 ning och — dess sänkning: 



Häraf kan visserligen icke någon slutsats i afseende ä 

 landets höjning eller sänkning ännu dragas; endast den, att vat- 

 tenhöjden i Östersjön och dess särskilda delar icke alla är är li- 

 ka, ens i medeltal, torde derur otvunget framgå. Men fastän 

 dessa obseivationer, till följe af de olika tider på åren de bör- 

 jats och slutats, icke äro med hvarandra fullt jemförlige, samt i 

 anseende till möjliga rubbningar af instrumenterna, icke ens fullt 

 pålitlige, har jag dock ansett denna öfversigt af de hittills begag- 

 nade instrumenternas angifningar icke sakna intresse. Lätt torde 

 deraf åtminstone inses, att medelvattenhöjden icke ur ett eller 



