12ei 



ning vidare förfölja desamma. Vid transverssell genomskHrning 

 af ryggmärgen, der en nervrot intWlnga, ser man sfisoiu Slil- 

 ling redan har aftecknat, nervroten intr/inger i det Ijakre hor- 

 net. Med hänseende till den synnerliga iiuliet, som utmärker 

 dessa nervrör, är det ganska svårt att förfölja deias vidare 

 förlopp, öchr. v. d. Kolck har dock funnit, att de inträngande 

 rötterne snärt fördela sig i flere knipjien, som till en del stå med 

 hvarandra i ett inbördes sammanhang, så att de bilda en art af 

 plexus. Dessa knippen skiljas från hvarandra genom de bakre 

 longitudinella nervrören, emellan hvilka de framtränga. Slutligen 

 uppnå desamma det bakre hornet af den grå substansen, i hvilket 

 de flesta rötter intränga såsom knippen af högst lina rör, som 

 man kan förfölja till mldten af hornet, stundom något längre, 

 hvarest de rätta sig efter gangliecellerne, som här fcWekonnna i 

 några grupper, ehuru vida mindre talrika än i de främre hor- 

 nen. Om de öfvergå i gangliecellerne har förf. till följe af deras 

 utomordentliga finhet icke kunnat med säkerhet observera. Eme- 

 dan han flere gångor sett att ett dylikt knippe af desse fina rör 

 kan följas ända till en grupp af ganglleceller, men icke längre, 

 förmodar han, att de öfvergå i desamma, hvarför man icke kan 

 förfölja desamma till de främre hornen, såsom några forskare 

 påslå II. Ulom dessa nervrötter förekomma derstädes ännu andra 

 nervrör, nemligen hela bakre hornet omgifves af ett mer eller min- 

 dre tjockt knippe af fina rör, såsom af ett band eller en gördel. 

 Detta lager af "randfibrer" förstärkes genom strålar, som ses med 

 många grenar utstråla, framförallt i den del af ryggmärgen, hvarest 

 nerven icke tränger in och hvarifrån de flesta rör öfvergå i dessa 

 randfibrer. Förf. tror sig äfven hafva sett några rör af nerv- 

 rötterne beglfva sig till desamma, men kan iike med säkerhet 

 påstå detta. Att desse randfibrer emedlerlid framför allt härröra 

 från de transversella rör, som här, likasom i de främre hornen, 

 genomkorsa de longitudenella ryggmärgssträngarne anser förf. 



