129 



Rölliker äfvensom Stil lin g antogo, att nervrötterne öf- 

 vergå i commissurerne och alt den främre commissuren utgöras 

 af en korsning af de främre hvita ryggmärgssträiigarne, i hvilket 

 liilnseende Scliilling deremot med skäl anmärker, att bägge 

 commissurerne, både den främre och bakre, utgöras af gra icke af 

 hvita. Den främre commissuren skiljer sig, enligt förf. fifm den 

 bakre i synnerhet derigenom, att nervröreu här ivorsa hvarandra, 

 såsom Still ing redan anmärkt, hvilken korsning förf. alltid 

 iakttagit. Nervrören böja sig efter korsningen om och löpa till 

 en del såsom mångfalldigt hvarandra genomtlätande rör längs in- 

 re sidan af den främre flssuren i de hvita ryggmärgssträngarne. 

 Till en del öfvergå de i den inre randen af det främre hornet, 

 hvarest de blanda sig med de nervrör, som omgifva desamma 

 och fördela sig i de hvita ryggmärgssträngarne. De öfvei-gå, 

 såsom Shillin"g rigtigt anmärkt, aldrig directe i de främre spi- 

 nal nervrötterne, så att de skulle kunna betraktas såsom tvära 

 commissurer." Genom denna främre commissur tillvägabringas 

 ett sammahang emellan muskel-sammandragningarne pä högra 

 och venstra sidan, hvilka, såsom bekant, utöfva så väsendlligt 

 inflytande på hvarandra, såsom man finner af den svårighet, som 

 förekommer, dä man vill med ena handens fingrar utföra en an- 

 nan rörerlse än den som liktidigt utföres med den andra handen; 

 ty då med ena handen en bestämd rörelse utföres, anträffas i den 

 andra handen en benägenhet att utföra samma rörelse. Derför 

 såg S ti ning också, då han hos en groda genom fissurerne de- 

 lade ryggmärgen i 2 hälfter, frivillige rörelser ännu kunna ut- 

 föras, men tillika att harmonien emellan extremeliternes rörelse 

 var upphäfven 



Vidkommande den bakre commissuren anmärker förf, att 

 densamma väsendtligt utmärker sig, genom sin större bredd, som 

 i synnerhet gifver sig tillkänna i lumbal och den öfversta cervica\ 



17 



