Societelens sununanlrätlett våren ÉH&9, 



(Finl. Alliii. Titln. för d. 28 Febr. och 7 April s. år.) 



V id Socieletens sammanträde den 9 Februarli meddelade Pro- 

 fessoren Bonsdorff resultaterna af sina å den vanliga Björnen 

 (Ursus arctos) ansl/lllda anatomiska undersökningar al blodkärl- 

 systemet, med fiistadt afseende å f^inlemöinnen, och anförde I 

 detta afseende följande: 



Vintersömnen, hvllken ar en nog vanlig företeelse hos åt- 

 skilliga djur, särdeles bland familjerna Chlroptera, Gllres, Insecti- 

 vora och Plantlgrada, förekommer likval hos dessa 1 ganska olika 

 grader, så att, då några tillbringa hela vintern 1 sönni ulan att 

 1 denna låta sig störas, andra antingen vid iulWiirande mildare 

 väderlek af sig sjelfva vakna, eller, om de störas 1 sitt läger, ge- 

 nast försättas 1 vakande tillstånd. Såsom allmänt kändt hör björ- 

 nen till den sednare kategorien. Då likväl, hos de djur som till- 

 bringa vintern i sönm, lifsverksamheten i allmänhet är bragt till 

 sitt minimum, och blodkärlsystemets verksamhet är för dennas 

 fortbestånd ett oeftergiHigl vilkor, har man all anledning alt, hos 

 de vintersofvande djuren 1 allmänhet, förmoda en inrättning inom 

 delta system, hvarigenom blodcirkidallonen periodiskt, om icke 

 helt och hållet afbrytes, dock belydligen aftager. Härvid företer 

 sig likväl hos björnen den anmärkningsvärda omständighet, att, 

 om ock en inträdande lägre temperatur och brist pä nödig föda 

 föranleda den att söka sig ett ijenligt ställe att tillbringa vintern 

 imder sömn, densamma dock, härunder störd, hastigt vaknar, sät- 

 ter sig i rörelse och utvecklar hela sin styrka, hvilkel förhållande 

 synes bevisa att den hos delta djur förekommande vintersömnen 

 till en del beror af dess vilja. Tager man härvid i betraktande 



