9 
i finskan, Zounas, så vidt jag känner, ingenstädes betecknar ett 
väderstreck öster om solens middagshöjd, utan tvertom öfverallt 
utmärker SW, och nästan lika märkvärdigt är, att i den andra 
uppgiften S heter Zounat och SW eddel, hvilka benämningar i 
finskan (Zounas, etela) öfverallt beteckna SW och S. 
En del af olikheterna i väderstrecksbenåmningarna kan 
lätt förklaras, blott man ihågkommer, att samma benämningar ur- 
sprungligen betecknat vissa bestämda trakter, hvilka, efter det 
folket under sin flyttning råkade i olika läge till dem, kommo 
att nyttjas till betecknande af ett annat väderstreck än förut, 
såsom man vet, att t. ex. meri, meriluuli i finskan efter ortens 
läge betyder än söder, sydlig vind, ån vester, vestlig vind, och 
kunde vid Ladogas och Hvuvitahafvets kuster betyda tillochmed 
öster och ostlig vind. 
I Hupels Ehstnisches Wörterbuch finner man följande 
väderstrecksbenämningar: 
N pohhi, pohhine, pohja-tuul; 
NNO idda-pohhi (iddapohja?) ja pohhise vahhel; 
NO idda, idda-poåhi, ea pohhine ; 
ONO ea ja ma-kare vahhel, ea ja ea pohhise vahhel; 
0 idda, ma-kaar, påva tousmisse tuul; 
O0S0 idda-kak ; 
SO kak, idda-kak ; 
SSO lounat-kak, louna ja kesk-hommiko vahhel; 
S loun, eddel, eddal ; 
SSW — lounat-eddel; 
SW eddel, eddal, läsa-, läåtsa |. läne-tuul, louna ja loe 
vahhel; 
VWSW vessi-kaar, lens-eddel; 
VW lens, loed, loe-tuul, vessikaar, paåva minneminne ; 
2 
