Sammanträdet den = November 1855. 
Profössdr Bonsdorff behandlade i ett föredrag, som sedermera 
plifvit skriftligt uppsatt och här i sin helhet meddelas, 
Hjertats verksamhet från fysiologiecns 
nuvarande ståndpunkt. 
Hjertat utgör, såsom medelpunkt för blodomloppet, det 
enda aktiva organ, som genom artererna drifver blodet i perife- 
risk riktning till alla organiska väfnader, hvarest materie omsäått- 
ning äger rum. Då blodet, genom artererna medelst det stora och 
lilla kretsloppet, fördelas i kapillar kärlen, som ingå i de organiska 
väfnaderna, atervänder detsamma genom venerna tillbaka till hjer- 
tat, hvilket verkar på samma sätt som en trycksugpump. Såsom 
bekant, är hjertat inneslutet i hjertsäåcken, hvars inre blad utgör 
hjertats serösa öfverdrag, då dess kaviteter åro närmast begränsade 
af det bekanta endocardium, hvilket står i oafbrutet sammanhang 
med den inre membran, som bekläder blodkärlen. Dessa båda 
membraner äro med hvarandra förenade genom perimysium, som 
utgår ifrån det bindväfslager, som är belåget under hvardera af 
desamma och tränger emellan de muskelknippen, hvilka utgöra 
hjertats väfnad. I medeltal har hjertats längd blifvit beståmd till 
51 — 43 tum, dess bredd till 4 — 3! tum, dess tjocklek till 
31 — 21 tum. Genom väågningar af hjertat hos 400 individer af 
olika kön har Clendinning beståmt hjertats medelvigt till 9 uns. 
Härvid har likväl hjertats medelvigt hos mankönet befunnits större 
än hos qvinnokönet, hos det förra 11 uns, hos det sednare deremot 
81 uns. Vigtigare år likvål bestämmandet af hjertats medelvigt 
i förhållande till kroppens vigt, i hvilket afseende detsamma hos 
mankönet befunnits utgöra ++g, hos qvinnokönet deremot ;1+y af 
