20 
stöten beror af hjertspetsens framåttrångande, hvilket åter beror 
derpå, att, vid hjertkamrarnes sammandragning, hjertats spets 
röres framåt och härvid tryckes emot det anmärkta intercostal 
rummet. Orsaken härtill beror derpå, att vid hjertkamrarnes 
sammandragning hjertat vrides omkring sin tvära axis. Alla så- 
dana omständigheter, hvilka öka kraften af hjertkamrarnes sam- 
mandragning, såsom kroppslig anstrångning, sinnesrörelse m. m. 
stärka hjertstöten. Blodet intränger i hjertförmaken, hvilka äro 
utvidgade, hvarefter en sammandragning inträder i desamma, 
hvilken, såsom ofvanföre blifvit anfördt, fortgår ifrån venernas 
öppning uti desamma i en riktning åt hjertkamrarnes basis. Vid 
denna hjertförmakens sammandragning pressas blodet in uti hjert- 
kamrarne genom de öppna atrio-ventricular-valvlerna, hvarefter 
hjertkamrarne träda i tillstånd af sammandragning, hvilken till 
följe af de i olika riktningar fortgående muskelfibrerna, utöfvar 
från alla sidor en jemn tryckning på det i hjertkamrarne inne- 
hållna blodet. Härvid slutas atrio-ventricular-valvlerna, då blodet 
pressas i den riktning hvarest intet motstånd mot blodets fram- 
trängande förekommer d. ä. genom de öppna semilunar-valyvlerna. 
Då vid hjertkamrarnes sammandragning en liten qvantitet blod 
tränger tillbaka i de stora venstammarna, emedan dessas myn- 
ningar icke kunna slutas genom några fullständiga valvler, slutas 
atrio-ventricular-valvlerna fullständigt genom blodets påtryckning, 
så att vid hjertkamrarnes sammandragning intet blod, om förhål- 
landet eljest är normalt, kan pressas in i hjertförmaken. Vid 
hjertkamrarnes derpå följande tillstånd af hvila, utvidgning, (dia- 
stole) förr än blodet vid hjertförmakens sammandragning ånyo 
pressas in i kamrarne, slutas semilunar-valyvlerna, genom den från 
artererna påträngande blodpelarens tryckning emot desamma. 
Särskild uppmärksamhet har man fästat vid de 2 så kal- 
lade hjerttonerna, hvilka tillsammans utgöra en så kallad rhytm, 
