23 
märka sig genom en kraft, som i allmänhet tillhöra de af viljan 
beroende musklerna. Detta torde stå i något sammanhang med 
muskelvåfnadens byggnad i hjertat, hvilken, ehuru icke beroende 
af viljan, i likhet med den vilkorliga muskelväfnaden utmärker 
sig derigenom, att dess primitiv-knippen äro försedda med de 
bekanta tvärsgående strimmorna. Efter döden kan, om hjertats 
sammandragning redan. upphört, densamma återkallas genom me- 
kanisk eller galvanisk retning, dervid i allmänhet det förhållande 
äger rum, att hos kallblodiga djur hjertats sammandragning fort- 
far flere timmar efter det lifvet slocknat, och kan äfven der det 
redan upphört, genom retning återuppvåckas. Hos varmblodiga 
djur och särskildt menniskan upphör hjertats förmåga att sam- 
mandraga sig vid anbragt yttre retning efter döden vida tidigare, 
i hvilket afseende likväl den erfarenhet blifvit constaterad, att hjer- 
tats förmåga att sammandraga sig, i följd af en yttre retning 
(irritabilitet) upphör hastigt efter döden, om denna inträdt såsom 
följd af långsamt tärande sjukdom. Vid i detta hänseende an- 
ställda försök har man funnit, att hos en starkt byggd missdådare, 
hvilken förlorade lifvet genom halshuggning, hjertats samman- 
dragningsförmåga fortfor ända till en timma efter döden. Då 
hjertats förmåga att vid yttre retning sammandraga sig redan 
upphört, har man genom insprutning af arteriel blod uti hjertats 
arterer kunnat återuppväcka dess sammandragnings förmåga, hvil- 
ken helt och hållet upphör, om detsamma sättes i beröring med 
för lifvet främmande gaser eller i lufttomt rum, då deremot den- 
samma lifvas, om hjertat utsättes för inverkan af syre. Vid hjer- 
tats sammandragning utvecklas kolsyra och användes syre, ett 
förhållande som tydligt bevisar, att hjertats verksamhet står i det 
närmaste sammanhang med eller beroende af materie omsättning 
i dess våfnad. 
Om visserligen hjertats sammandragning är ett uttryck af 
hjertväfnadens byggnad, beror denna sammandragning likasom 
