34 
punkterna, småltande is och kokande vatten, skulle erbjuda den 
ringaste fördel; långt derifrån. — Detta tal är uppenbarligen för” 
högt, för att man med lätthet skulle kunna göra sig noggrann 
reda för de värden, det uttrycker, och denna olägenhet blir ännu 
större för temperaturer, som äro högre än det kokande vattnets, 
ty 200? C. — 392” F. och 300” C..= 572 F. Det är icke heller 
derföre att Fahrenheits grader, såsom mindre än de centesimala, 
blott behöfde t. ex. halfveras för att gifva en tillräckligt nog- 
grann beståmning 1 bråk af en grad. Den lätthet, hvarmed man 
med ögonmåltt eller förstoring delar mellanrummet emellan hvarje 
grad på centesimalskalan i 410:de delar, leder vanligen till en 
större noggrannhet. 
Det företräde, man tilldelar Fahrenheits skala, har en bättre 
grund. Den verkliga orsaken till detta företräde är läget af dess 
nollpunkt. Som denna nollpunkt är placerad 32” under tempera- 
turen af smältande is, vid — 17,78 C., är man, i meteorologien 
t. ex. befriad från användandet af negativa och positiva tecken 
för observationer under 6 månader af året, då lufttemperaturen 
kan oscillera öfver och under nollpunkten på Celsii och Réau- 
murs skalor. 
Sålunda är låget af nollpunkten på Fahrenheits skala en 
obestridlig fördel, som ej blifvit nog uppskattad af anhäångarne 
till Celsii och Réaumurs skalor. 
De olägenheter, som härflyta från nödvändigheten att an- 
lita negativa och positiva tecken vid användning af termometri- 
ska instrumenter med centigrads- eller Réaumurs skalor, äro be- 
tydligare än man vanligen föreställer sig. De personer, som 
plåga sysselsätta, sig med meteorologiska observationer, veta af er- 
farenhet, huruw lätt man afläser och antecknar tecknet + för teck- 
net — och tvertom, då temperaturen oscillerar nära nollpunkten. 
Andra möjligheter till misstag framställa sig vid den annars så 
lätta värderingen af decimala delar af en grad, i uppstigande 
