63 
lätt att, genom denna tillställning, noggrann afmätning kan ske 
af distansen mellan ett gifvet, 'större eller mindre, optiskt glas 
och den fokus som bildas af derifrån utgående konvergerande 
strålar. Sedan glaset blifvit fästadt mellan "ofvannänminde twäd- 
skifvor, erfordras nemligen, till denna mätning, ej annat än art 
rikta trädlisten rätt möt det föremål, hvarifrån strålarne utgå, 
samt alt på den rörliga messingsskifvatr upptaga ifrågavarande 
fokus, då skalan genast visar dess afstånd ifrån glaset. Är gla- 
set konvext, d. ä. tjockare 'midtpå än vid kanterna, bestämmes 
sålunda, genom trädlistens riktande mot solen, omedelbart dess 
fokaldistans. Är det åter konkavt, eller tjockare vid kanterna 
än midtpå, erfordras följande förfarande. Till det ifrågavarande 
glaset appliceras, så nära som möjligt, ett konvext glas af den 
styrka, att begge glasen tillsammans ännu bilda, för parallela strå- 
lar, en verklig fokus. Kallas, för sådana stålar, det konvexa gla- 
séts fokalafstånd = f, det dubbla glasets fokalafstånd =/" och det 
konkava glasets fokalafstånd =F, erhålles, utur vanliga optiska 
grunder, 
Felo, 
hvarigenom, efter det f, f” blifvit. omedelbart beståmda, F kan 
uträknas. | 
Om de finska magiska runorna. 
af E. Lönnrot. 
I sin år 1789 i Åbo utkomna dissertation de fama magic 
Fenhis attribute söker Porthan ådagalågga, att en stor del af 
den finska magin tll silt ursprung vore lappsk, och att ef annan 
del inkommit jemte kristna iran genom Svenskar och Tyskar. 
Vi vilja icke beswida, att ju åtskilligt sålunda kan hafva till- 
kottimil, men vi kutiha ej uppskåtta det på långt når Så högt, 
som Porthan gjorde. Redan det störa antal” thnägiskå sånger, 
