64 
hvilka äro egendomliga hos Finnarne, gör det omöjligt att så- 
lunda ställa den finska magin på någon anuan grund, än den för 
alla finska folken gemensamma, och äfven för andra obildade 
folkslag ej fremmande öfvertygelsen om en osynlig andeverld, 
som mer eller mindre märkbart ingriper i det menskliga lifvets 
mångfalldiga bestyr och förhållanden. Från denna gemensamma 
grund anse vi den finska magin hafva uppspirat och, isynnerhet 
med fästadt afseende på de magiska sångerna, hafva utvecklat sig 
till större fullkomlighet än hos något annat folkslag. Genom finska 
litteratursällskapets försorg, äfvensom eljest af enskilda personer, 
hav på senare tider ett öfvermåttan stort antal af sådana sånger 
blifvit upptecknadt hos allmogen och derigenom räddadt från 
förgängelsen. Alla äro de redan för sin metriska form ganska 
märkvärdiga, men sin hufvudsakliga vigt få de deraf, att de ut- 
göra det förnämsta underlaget för finska folkets mytologi. Då 
endast en ringa del af dem hittills blifvit genom tryck bekant- 
gjord, torde det ej sakna sitt intresse att få om ock ej annat än 
en naken förteckning öfver dem, och en sådan gå vi nu att af- 
gifva, i det vi efter det för oss liggande alfabetiskt ordnade fin- 
ska registret anföra de för oss hittills bekanta finska magiska 
sångerna, hvilka äro följande: 
Alotussanoja d. ä. beredelseord för en loitsija (Mager). 
2. Ampiaisen sanat: ord mot getingsstygn. 
3. AZpusanat': ord för anropandet om hjelp i nöden. 
4. Arvan sanat: ord för arpa (ett instrument, hvarigenom man 
förskaffade sig kunskap om tillkommande händelser). 
5. Epåtietoisissa vioissa: ord i åkommor, hvilkas ursprung år 
obekant. 
6. Hammasmadon luku: läsnimg mot tandvärk. 
7. Hevoisen luku: låsning för hästen (når den om våren ut- 
slåppes på betet, om hösten intages på stall, vid början af 
resor m. m.). 
— 
. 
