101 
bröstkorgens form, motsvarande den större eller mindre qvantitet 
luft, som förefinnes i lungorna. Vid brösthålans utvidgning är 
luftens spånuing i lungorna minskad, till följe hvaraf luften trän- 
ger in, då vid utandningen spänningen i lungorna är ökad, hvil- 
ket verkar befordrande å luftens utträngande. Den omvexlande 
ut- och inandniug, som utmärker rythmen vid andedrägten, är 
underkastad betydliga förändringar, beroende af särskilda indivi- 
duella förhållanden, såsom ålder, kön och sjukliga förändringar i 
lungorna. I allmänhet antages för medelålders män respiratio- 
nernas autal från 16 till 20 i minuten, hos unga individer något 
flere. Normalt varar in- och utandning lika lång tid, dervid man 
observerat, alt inandningen begynner hastigt, sedermera ökas, 
men blir derpå långsammare, då utandningen begynner långsamt, 
men sedermera 'blifver hastigare. Det sagta susande ljud, som 
uppkommer vid luftens framträngande, så väl vid inandnings- 
som utandnings-momentet af respirationen, utgör det normala respi- 
rationsljudet. Vid den formförändring, som lungorna undergå 
genom luftens in- och utträngande, förorsakas en rörelse i lun- 
gorna, dervid desamma i två riktningar röra sig långs inre ytan 
af brösthålan, nemligen 1:0 i riktning uppifrån spetsen nedåt och 
2:0 i transversel riktning bakifrån framåt. I förra fallet utgör 
lungans öfre spets den fixa punkt, ifrån hvilken rörelsen utgår, 
då den i det sednare fallet utgöres af den del af lungan, som är 
belägen nära intill ryggraden. Vid normal beskaffenhet af lun- 
gans väfnad är det klart, att lungans rörelse i den ofvan an- 
märkta dubbla riktningen är så mycket starkare, ju djupare in- 
spiration år, då vid detta förhållande en större qvantitet luft in- 
tränger. Klart är, att lungan i detta fall erbjuder en större vo- 
lym, hvilken i brösthålan erfordrar ett större rum, för att möj- 
liggöra lungans utsträckning i longitudinel och transversel rikt- 
ning. Då derföre vid vanlig inspiration lungan icke sträcker sig 
längre än till 6:e eller 7:e refbenet, stråcker den sig vid djup in- 
