139 
allmänt förkastas — på Newtons emissionsteori? hafva hans 
arbeten derföre varit onyttiga? visserligen icke, iakttagelserna 
qvarstå ju och skola alltid höra till de utmärktaste, som någonsin 
blifvit gjorda. Vi vilja derföre fortgå på den beträdda vägen; 
vårt företag har utvecklat sig så storartadt och med en så öfver- 
raskande hastighet, att den dock bör hafva en god kärna, ty 
ett dåligt frö plågar ej väl gå upp; vi vilja vara tacksamma mot 
regeringen, som ställt så stora medel till vetenskapens disposition 
och ej genom underskattande af resultaterna afhålla henne från 
vidare, ännu så högst nödiga offer. 
Sekreteraren förevisade en af kapten J. VWVerwing upp- 
gjord grafisk teckning öfver 
Vattenståndet i Saimasjö, 
observeradt vid Lauritsala lastageplats under 1847—1856. Af 
denna här bifogade teckning följer bland annat, att under de 
9 observationsåren vattnet i Saimen stod lägst i slutet af April 
och början af Maj 1847, då dess nivå var 9' 2" öfver tröskel- 
bjelken i 1:sta slussen af Saimakanal; differensen emellan lägsta 
och högsta ståndet, hvilket sednare inträffade i förra hälften af 
Augusti 1849, utgör 4 9”. Såsom regel tyckes gälla, att vatt- 
net ifran början af året, då det mer eller mindre afviker från 
sin årliga medelhöjd, faller intill slutet af April, stiger intill förra 
hälften af Augusti och faller åter intill början af November, vid 
hvilken nivå det i det närmaste bibehåller sig intill slutet af året. 
Afvikelser från denna regel förekomma dock: 1847 stod vattnet 
mycket lågt i början af året och sjönk ytterligare intill den van- 
liga tiden, men uppnådde redan i början af Juni sitt högsta stånd, 
hvilket intill årets slut föga förändrades; under hela året 1848 
steg Saimen med alldeles obetydliga oscillationer i jemn fortsätt- 
ning, ett motsatt förhållande inträffade 1854, då ett ständigt fal- 
lande ägde rum; under det förra året utgjorde differensen emellan 
