151 
I sistnämnda afseende bör jag främst anföra, alt genom 
f. d. ministern för allmänna upplysningen i Ryssland, odföran- 
den i kejserl. vetenskapsakademien i S:t Petersburg, verklige ge- 
heimerådet Grefve Uvarows dödliga frånfälle, hvilket inträffade 
den 16 (4) September sistl. år, ett rum blifvit ledigt bland so- 
cietetens hedersledamöter. I Rysslands kulturhistorie skall grefve 
Uvarows namn förblifva oförgängligt både för den upphöjda 
rang, han såsom språkforskare och lärd skriftställare intager, som 
ock för det stora inflytande, han såsom minister för allmänna 
upplysningen utöfvade på riktningen och ledningen al det ryska 
folkets intellektuela bildning — och förgåtas skall ej heller, att 
han under de 37 år, han var ordförande för kejserl. vetenskaps- 
akademien, lika mycket genom sin litterära verksamhet som en 
ändamålsenlig förvaltning medverkade att höja denna lärda institu- 
tion till det utmärkta anseende, det för närvarande allmänt åtnjuter 
På det smärtsammaste har societeten nyligen blifvit träf- 
fad af en lika oväntad som bitter förlust. Genom professoren 
Immanuel Ilmonis den 14 i denna månad timade frånfälle, 
har den sjette af de femton mån, hvilka för 18 år sedan stif- 
tade finska vetenskapssocieteten, lycktat sin jordiska bana. Det 
utmärkta. rum den sednast hädangångne innehar bland nordens 
vetenskapsmän , de förtjenster han om universitetet och den all- 
männa bildningen i fosterlandet förvärfvat, påkalla rättvisligen 
den hyllning, vetenskapssocieteten plågar egna minnet af sina 
förtjensfullaste medlemmar. Dock har societeten inom den korta 
tid, som förflutit sedan hans bortgång, ej varit i tillfälle att åstad- 
komma en så utförlig och trogen teckuing af hans lif och verk- 
samhet, som hon Önskat, hvarföre hon till nästa årsdag mnödgats 
uppskjuta uppfyllandet af denna för henne på en gång dyrbara 
och sorgliga skyldighet. 
Societeten har i dag äfven att beklaga förlusten af en an- 
nav bland sina ordinarie ledamöter: den 15 November 1852 in- 
