157 
menterna, 1802; och Strödda anmärkningar öfver topografien, 
1807, samt Acta societatis scientiarum fennicae en den 5 April 
1841 föredragen uppsats om Proportionalaxlar. 
+ 
Det var genom dessa sina vetenskapliga arbeten, stats- 
rådet Tavaststjerna ägde rättmätiga anspråk på en plats i fin- 
ska vetenskapssocieteten, hvilken äfven den 8 November kallade 
honom till ledamot i dess fysisk-matematiska sektion. 
En lefnad tillbragt uuder så mångfalldiga praktiska be- 
fattningar och lärda sysselsättningar, hvars fulla mognad dess- 
utom infaller på en tid, då fäderneslandet genomgick den bety- 
delsefullaste kris i sin historie, skulle såkert lemna tillfälle till en 
i flera afseenden lärorik biografisk teckning. En sådan kan jag 
hår dock icke framlägga, till en del visserligen af brist på nödigt 
material, men hufvudsakligen dock derföre, att den hädangångnes 
verksamhet, så aktningsvärd den ock var, hvarken för veten- 
skapen eller finska vetenskapssocieteten var af någon större vigt 
och betydelse. Statsrådet Tavaststjerna hörde till de embets- 
män, hvilka lifvade af kärlek till vetande och kunskap och ut- 
rustade med förmåga för vetenskapliga forskningar, kunnat vinna 
namn af vetenskapsmän, om ej en öfvervägande böjelse och 
andra omständigheter inledt dem på en annan, lika hedrande och 
måhända mera såker verksamhetsbana. Särskildt bör vetenskaps- 
societeten dock ihågkomma den välvilja statsrådet Tavaststjerna 
städse hyste för detta samfund, hvars Ordförande han äfven var 
1844—45, det uppmärksamma deltagande, hvarmed han följde 
med dess förhandlingar, den oförtrutenhet, hvarmed han intill sin 
lefnads sednaste afton besökte dess sammanträden. — Den flärd- 
lösa humaniteten i hans väsende, hans gedigna bildning, förhöjd 
af en skiftesrik lefnads långa erfarenhet, i förening med hans be- 
hagliga meddelsamhet, gjorde hans person älskad, hans umgänge 
lärorikt för alla, som stodo i närmare beröring med honom. 
