[an 
Om runinskriften pa Rökstenen. 2 
Det ligeer dock ingen vikt pà att uppsöka alla tänkbara alternativ, da en tydning, Vig- 
tussons or nine ages’, numera synes säker. 
XII. 4177-7 huarhistesiku 
alı naritu - - - - 
, 
Denna runföljd har jag förut behandlat i C, sidd. 1—8. Eiter en kritik av Bugges läs- 
ning huar hestr se Gunnar etu ‘var valkyrjans häst finner foder' ger jag läsningen war hestr 
Singunnar när etu ‘var nattvandrerskans häst (= vargen) får föda". 
Ed. Sievers, sidd. 8—9 säger härom: „Dass Bugges Deutung huax histk si kunnar 
itu - - - "wo das Pferd Gunn's (d. h. des Kampfmädchens) Futter sieht’ zwar den Grundgedanken 
richtig getroffen, aber schwere stilistische Bedenken gegen sich hat, scheint mir H. Pipping — 
— schlagend dargetan zu haben. Ich freue mich constatieren zu können, dass ich auf sein 
Sigunnar auch schon gekommen war, als ich seine Abhandlung erhielt. Sachlich befriedigt 
Pippings nar itu ‘Speise erlangt’ weit besser als Bugges s7 - - - ife ’Speise sieht’: aber die 
Worte scheinen mir wieder nicht recht in die Melodie zu passen, und so möchte ich es für das 
Einfachste halten, das überlieferte it zu 2f; isst, frisst zu ergänzen (zum Modus vgl. yrpz in 
Str. 3): das genügt dann dem Sinn wie der Melodie. Das Präsens *;f; übrigens ist durch das 
folgende //ggja natürlich ebenso gerechtfertigt wie es die Präsentia s?-- - fa oder mar ita auch 
sein würden*. 
Beträffande Sievers’ försök att pa metriska och melodiska grunder emendera Rök-inskrif- 
ten kan jag blott süga, att om Sievers’ metriska teorier sta i en olöslig motsats till den pa 
Rökstenen inhuggna texten, sa är denna konflikt farligast för Sievers’ teori. I samma anda 
har en vördad spräkforskarveteran uttalat sig i brev till mig. Dessutom tror jag icke, att efa 
utan objekt kunde användas i betydelsen ’beta’. Däremot tager jag naturligtvis med glädje fasta 
på Sievers” yttranden, enligt vilka min läsning och tolkning av den oändrade texten har av- 
gjorda företräden framför Bugges. Icke minst intressant är meddelandet, att Sievers obe- 
roende av mig funnit läsningen Singunnar. 
Samma ar som Sievers yttrade sig i denna fråga offentliggjorde Brate sin i Rök IV 
nedlagda tolkning av Rók-inskriften och fasthäller där, sidd. 239 1. vid Bugges tolkning, even- 
tuellt med den modifikationen, att histR kunar uppfattas som 'stridens häst”. | 
Sedan Sievers obetingat underskrivit min kritik av Bugges tolkning, vagar jag tro, 
att den skall hava spelat ut sin roll, trots Brates försök att aterupptaga den. Den skruvade 
ordställningen hestr se Gunnar kan icke försvaras med citat fran Ynglingatal, där ordställningen 
är mycket friare än pa Rökstenen; hestz Gunnar är och förblir en olämplig kenning för vargen; 
uttrycket 'ser föda är krystat, jämfört med ‘far föda'. 
Till Brates kritik av min tolkning har jag att genmäla följande. Användningen av indi- 
kativus i den indirekta frågesatsen huar hestx Sinngunnar nar etu är — trots Brate — ingalunda 
N:o 1. 4 
