49 Huco PiPPING. 
Särskilt tilltalande blir läsningen aui, om man üversätter detta ord med 'farfarsfadern’. 
Därigenom får man fram stamtavlan Ari — Uslinn — Uarinn — Uamoón, som sammanknyter in- 
skriftens slut med dess början. 
Mot Bj. M. Ölsens läsning Biari 7 Oyiu is ”Biari i Oy är det’ har jag i D, sid. 30 in- 
vänt, att beteckningen Biari à Oy verkar osannolik, dà sonen Vilin säges vara född i Stun. 
Denna anmärkning tager jag nu* tillbaka, dä jag ej längre läser ordet Setun i avsnittet e!. 
Däremot kan jag ej frigöra mig från intrycket, att satsen Biari 7 Óyiw is är väl kort avhug- 
gen, isynnerhet i jämförelse med frasen Uilin(n) is pat. 
Den från Läffler, C, sid. 194 hämtade läsningen Biari 7 Oyiu är i flere avseenden fre- 
stande, i synnerhet om man i enlighet med ett av mig i C, sid. 24 framställt alternativt förslag 
tolkar hela runsättningen biariauiuis som biari i auiu uis Biari 7 Oyiu? wis(s. Brate hari 
Rök IV, sid. 249 tolkat Oy som likvärdigt med Visingsö. Det ligger så nära till hands att äter- 
föra namnet Visingsö till Biari wiss. Efter mönstret spakr ‘vis — spekingr 'vis man’ kunde man 
väl till adjektivet viss bilda ett subst. visingr ®. 
Trots allt detta håller jag dock fast vid min läsning Ari aw? wiss, ty jag lägger synnerlig 
vikt på den möjlighet att fast sammanknyta inskriftens olika stycken, som läsningen au: medför. 
Då det är .en omstridd fråga, huruvida konsonantiskt # någonsin allittererat med vokal#, 
vågar jag ej påstå, att namnen i stamtavlan 
Ari — Uilinn — Uarinn — Uamoón 
bildade en allittererande serie 5. 
Jag medger, att den svaga formen wis; måhända vore mera tilliredsställande än den starka 
formen wiss, men, såsom jag redan framhållit i C, sid. 24, fórekommo även starka former av 
adjektiviska binamn. Tillnamnen skidlgr och miólangr anföras av F. Jonsson i Heimskringla 
I, sidd. 333 och 363, glämr och smiorblindr av Kahle i Ark. XXVI, sid. 165. 
1 Dessutom har Bj. M. Olsen i brev av den H/, 1912 påpekat, att Stun kan hava varit en 
gård, belägen i Oy”. " 
2 Numera vore jag benägen att läsa Awiu utan omljud. 
3 Annorlunda om Visingsó Hellquist, Svenska ortnamn pà -inge, sidd. 169 och 230. 
* Se Erik Noreen, SNF III. 5. d 
5 Om allitterationen Uilinn — Uarinn — Uümoör se Rök I, sid. 76 och Rök III, sid. 279. 
E = 
Anm. till vidstäende avbildning: Bok- 
stäverna a, b, c, d läsas naturligtvis icke 
pà runstenen, utan äro ditsatta med hän- 
a : : 
iD syn til texten i SNFII.1, där bilden 
förut är tryckt. 
Tom. XLIX. 
