Ordskatten à Södermannalagens textcodex. 
rupningar ap, rubu part. dsn, rydning se rypie, | 
rypning. 
-ryme n. — rum. i: 
[for]ryme rum som vid vattenverks anläggande 
i en ström lämnas öppet. ack forry me 111:8. 
111:10. 
rymis v. Se ryniæ. 
rymæ v. (as kirkiu 30:2, hamn 54:1, by 
97:15. f. ö. abs.; hos Fritzner ett ex. m. dat.) 
göra rum ledigt, làmna rum (54:1); hálla sig un- 
dan fràn ett ställe (30:2); göra rymlig (97:15, 19); 
rymma, fly (f. ö.) inf rymæ 30:2. 54:1. 97:15. 
97:19. 133:8. 168:13. 3sp? ry mir 49:15. 50:7. 
64:16. 64:18. 
[vndan] rymæ rymma undan. 3sp? rymir 
vndan 21:1. ry nir... vndan 153:21. 
[vp] rymæ (abs.) flytta (taga) bort (det som är 
byggt). 3spk ryme vp 112:19. 
rynie v. falla (= ivn. hrynia, H. Pipping i 
Hist. tidskr. f. Finland 1919 s. 16, också cod. B 
rynia; l kske felskr., jämf. Uppl. Schl. 144:16 
rymbær 3sp? av rymiæ = fvn. ry mia "ryta, 
vràla). «nf ryniæ 158:8. 
rynpiufwer se [ryn]piufwer. . 
rywæ v. bryta l. riva sónder, upp o.s.v. (forna 
hamnu 52:10 ändra gammal ha m n a-indelning); 
uppriva, bryta, upphàva (en ingangen fórbindelse, 
bl. a. skipti 78:19, ej i cod. B, 128:14, 18), 
återkalla. inf ry wa 52:10. 76:16. 78:19. 78:21. 
81:10. 81:11 not 65. 128:14. 128:16. rywa 
128:18. 3spi ry wer 89:19. 92:20. 92:21. 110:14 
(R-). 114:6. 128:16. 3spk ry wi 81:11 not 65. 
81:11. parl nsm (ra) ruwin 1148. sup 
ruwit 39:10. synon. bryte upphäva skipti 
[79:10]. 
ryzl (f. jord som röjes l. är rójd till odling 
(brænnæ r oc rupu) as ryzl 106:7. sy- 
non. rypning. 
rypie v. (Wægha 13:5. 115:11; rel. 
ruöningar, a wisning 99:16, 17; i acrum 
eller i engium 99:9) rója (jord till odling 1. för 
anläggning av väg). inf ry pis 99:17. 115:11, 
rythiæ (m-)13:5. 3sp? ry ber 99:9. part nsn 
(abs.) ruth 99:14. dsm (abs. rupu 99:15. sup- 
ruth 99:16. 
rypning f. röjning (till odling 1. vàganlüggning); 
—ryzl as rydning 99:18 ap rypninga 
99:8 (rubr) rydningar 84:15 (inneh.fört.) 
ruöningar 99:16. jämf. rupa. 
N:o 5. 
99 
[wsegha] rybning vägröjning. as (cod. B pl.) 
wegha rypning116:16. wæghæ ryöning 
85:6 (inneh.fórt.) ap wægha rypninga115:10 
(rubr.) 
ræfsæ v. rälsa. i: 
[saman] ræfsæ räfsa ihop. sup saman ræîfst 
94:16. 
rænsæ v. bortrensa (sten o. a.) 3sp [ry per 
. eller] renser 99:9. 
rene y. (hamn 53:21, ping hans 96:2, 
scapa man hans 136:12. 145:3, til . III. 
penninga 145:19 "upp till, til. X. marka 
æller mera 146:5, hana 56:20, subj. till pass. 
91:12, 13. 145:5, alla ger af andrum af 
hanum utom abs. 146:5 och vr handum 
|hanum 91:12; abs. 91:12. 144:18. 145:5; fvn. 
rena e-ne-s l. e-u) råna, taga bort med våld, röva 
(ngt 1. ngn från ngn), råna (någon; subj. till pass. 
105:7. 144:18. 145:7; = fvn. ræna e-n), plundra 
(lik 153:16). inf rænæ 144:18. 3spi rænir 
56:20. 96:2. 136:12. 145:3. 145:19 (star: Nænir 
em fel av miniatorn) 153:16. ræne (cod. B 
rænir) 53:21. 3s rente 145:5. renti 91:12. 
part nsm ræntter 144:18. 145:7. renter 105:7. 
145:5. nsf rent 91:13. nsn rent 91:12. sup 
rent 146:5. synon. [wald]taka. 
ret adv. rakt (100:9), rätt. rst 87:22 (er ei 
hanum ræt giort, jämf. retter m. as 87:21 
0. adj. msnm). 100:9 (ret ....mellin ring 
rain SGU STALIN MEK TA v. esitianidia) 
177:15 (sigher as ed ret wara giort; 
jümf. rætter m. as som obj. till gore). jämt 
rætter adj. 
[olræt orätt. se [olrætter m. 
retliea adv. rätteligen, lagligen. rætlica 
131:21. 178:18: 175:18. T77:13. r&tlika 9:1. 
9:6. 15:6. 57:7. 124:4. synon. laglica (98:8). 
[ojrætlica orätt, olagligen. orætlica 114:6. 
orætlika 40:3. 88:21. synon. med orættu 
(114:3). 
rætning f. (utan  genusbest.) rättelse. gs 
[orættum ok wrangum til] rætningær 
5:4. 
rætta se rættæ. 
rættare m. en man pà landet vars plikt det 
var att antingen själv mottaga resande l. anvisa 
dem andra härbärgen. ns rzttare 131:20. gs 
(til) rættara 132:5. ds (folghiæ) rættara 
131:19. as rættara 131:16. 132:2. gp (mællum) 
