^lkulause. 



Tarkastcllcssaan mainion kansalaisemmc M. A. Castrén'in jättämiä pape- 

 ria ja käsikirjoituksia, joita säilytetään Yliopiston kirjastossa Hclsiiigissä, koli- 

 tasi Professor! 0. Donner pienen vihkosen, joka oli Castrén'in kirjoittaraa ja 

 sisälsi 7 Syrjäniläistä liääkanlua. Paitsi Syrj.äuiläistä alkutekstiä löytyy vihko- 

 scssa Castrén'in tekemiä selityksiä ja muistutuksia ja ensimmäisistä lauluista 

 niyöslvin jotensakin täydellinen käännös, joka enimmitcn on venäläinen mutta 

 ])aikoittain sisältää myöskin ruotsalaisia ja suomalaisiakin lauscita. Itäisten 

 suoniisukuistcn kansain runous, josta tietommc yliä vielä ovat vaillinaiset ja 

 hämärät, on crinomaisen tärkeä suonialais-ugrilaiselle kielitieteelle ja rauinais- 

 tntkinnolle, sillä ainoastaan vertaamalla itäisten suomisukuisten kansain rii- 

 noutta suomalaisiin rnnoihin voimme saada sclville, initä snomalaisen runouden 

 sisällöstä ja muodosta on ikivanhaa, yliteistä koke suomalais-ngrilaiselle su- 

 vulle, mikä taas on myöliemmin syntynyttä. Lienee siis tämäkin mainion maa- 

 miehemme meille lalijoittama pcrintö, vaikka pienoinen kooltaan, tcrvetullut isän- 

 maalliscllc tutkinnolle. Syrjäniläistä tckstiä läpikäydessäni ja sitä suomentais- 

 sani ölen käyttänyt Castrén'in alkutekstiin liittämiä selityksiä ja niuistutnksia, 

 liänen kicli-oppiansa ja sanaluetteluansa sckä myüskin Rogoff'in Perniialaista 

 sanakirjaa. Valitettavasti cn ole voinut saada käytcttäväkseni päälähdettä Syr- 

 jänin kielen tuntemiseeu cli Savvaitoff'in sanakirjaa. Apna on minulla myös- 

 kin ollut Haminan kadettikoulun palveluksessa olevasta syrjäniläisestä sotamie- 

 liestä. Saksalaisesta käännökscstä saan lausua sulimmat kiitokseni Herroille 

 E. Hårdh, B. F. Godenlijelm sekä Neiti M. Weber'ille. 



Pulieena olevat liäälanlut on Castrén nähtävästi kirjoittanut v. 1843 oles- 

 kellessaan Petsoran seuduilla. Niistä on hän ruotsalaisessa käännöksessä jul- 

 kaissut kaksi aikakauskirjassa Fosterländskt Album (3 viliko, Helsinki 1847 

 siv. 5G — 60). Kieli laulujen Syrjäniläisessä tekstissä on samaa Izman mur- 

 retta kuin Castrén'in kieli-opissa. Oikokirjoitus vilikosessa on muutamissa suli- 

 teissa väliäisen horjuvaista, jolion pää-asiallisesti lienee ollut syynä, että Syr- 

 jänin kielessä niinkuin muissakin itäisissä suomalais-ugrilaisissa kielissä löytyy 



