Jakob Johan Nordström föddes den 20 december 1801* i Finlands 

 gamla hufvudstad Åbo, hvarest hans föräldrar, svarfvaremästaren Matts Nord- 

 ström och Katarina Holmberg, tillhörde domkyrko svenska församlingen 

 och egde en mindre gård vid Tavastgatau. Fadren torde härstammat frän 

 Rusko, Nousis eller Tyrvis socken; modren, en verksam, men sträng och 

 häftig qvinna, på hvilken sonen mest skall ha bråtts, var rusthållaredotter från 

 Bjursäng på Lelax ö i Pargas. Familjens förmögenhetsvilkor voro knappa och 

 påbjödo noga ekonomi. Jemte de öfriga barnen, tvenne flickor, fick derför 

 den uppväxande gossen ofta vistas hos en välmående morbror, egaren af Bjurs- 

 äng, häradsdomaren Johan Holmberg, hvilken skildras som en mycket 

 myndig och i sin kommun inflytelserik man. Holmberg skall ock med smän-e 

 penningesummor understödt sin systerson samt, alt efter som denne hann 

 längre på den lärda banan, med desto större belåtenhet plägat framhålla sin 

 merit att vara den, som „först satt pennan i Nordströms hand". 



Gossen besökte sin födelsestads välansedda katedralskola, der han gjorde 

 sig känd för flit och bestämdhet samt, på denna pennalismens lysande tid, väl- 

 deliga höll yngre kamrater i styr. En af desse, ännu lefvande, hvilken ock 

 såsom student bodde i Nordströmska gården, har berättat mig, med hvad re- 

 spekt han ifrån klassbänkens tvång plägade skåda på den långe, blonde rek- 

 toristen, som med fria steg och klobban i hand mätte golfvet af och an. 

 Ville pojkslynglame rätt förarga, behöfde de blott fråga, med anspelning på 

 fadrens yrke, „hvad kosta mån tro dambrickorna?" Vid 17 års ålder dimitte- 

 rad från läroverket och inskrifven som student i Abo „nationen", föresatte 

 han sig att sträfva mot den akademiska parnassen. Sina närmaste vänner och 

 umgängeskamrater från skoltiden egde han i A. W. Dämmert och V. E. Hart- 

 vall, den förre slutligen provinsialläkare, den senare universitets-adjunkt och 

 bergmästare. 



Nordströms studentår, 1818 — 1823, inföllo på en i universitetets och 

 hela fosterlandets häfder ganska märklig brytnings- och vacklingsperiod. Ca- 

 lonius hade nyss gått till den eviga hvilan. Den siste prokanslern J. Teng- 

 ströms samtidigt timade afgång från embetet ansågs betecknande, man visste 



* Enstämmiga uppgifter i kyrkobok och dopattest, äfvensom i universitetets och nations- 

 matriklarna. Ända till 1823 anföras hans dopnamn i den ursprungliga ordningen, jemväl pä 

 titelbladen till akademiska dissertationer, för hvilka han responderat, men ändras sagda år i 

 en dylik skrift (hans doktors diss.) till Johan Jakob. Äfven andre hafva tillåtit sig ena- 

 handa omkastning, för att icke heta lika med Gustaf IILs baneman. Jemväl födelseåret an- 

 ges ofta oriktigt, till 1802 i st. f. 1801. 



m 



