25 



dess grundsatser blefvo den fasta mark, hvarur, dä stunden var inne, en finsk 

 samhälls- och rättsutveckling fritt och lagbundet kunde gro upp, en telnings- 

 planta, en trogen dotter af sin högättade moder. Skulle då vi Finnar någon- 

 sin förneka vår tacksamhetsskuld * till ett sådant verk, om ock vårt brödra- 

 folk bättre förstod att genom en hedrande kallelse tillegna sig dess upphofs- 

 man, än vi att qvarhålla honom? 



De sex år (1840 — 1846) Nordström ännu dröjde hos oss, efter det 

 hans författningshistoria sett dagen, voro altför få och dessutom, såsom snart 

 skall visas, altför orofylda, att låta honom åter samla sig till något vetenskap- 

 ligt arbete af lika omfång och vigt. Icke desto mindre framter äfven denna 

 period mången värderik, offentligheten hembjudeu frukt af hans penna, förutom 

 alla de vota och betänkanden, han fortfor att som förr nedlägga i sitt em- 

 betsverks akter. Hans vid skilda tillfällen, redan 1836 samt 1840 och 1844, 

 två gånger hvarje år, dels på latin, dels på svenska utgifna aforismer i blan- 

 dade statsekonomiska ämnen, inneburo väl inga högre anspråk, än att tjena 

 som underlag för universitets-stipendiaternes disputationsöfningar, men förtjena 

 dock ännu, och så länge hans beträffande föreläsningar äro opublicerade, att 

 påögnas af dem, som önska närmare antydningar rörande hans åsigter i frå- 

 gorna om handelslån, varor, pris o. d. Särskildt böra bland dessa strösatser 

 de serier, han kallat „Ett och annat om haudelsböckers beviskraft'' och 

 „Ytterligare ett och annat om handelsböcker och kreditpapper", här påpekas, 

 om ej derför, att de erhöllo synnerliga loford af Saima (1844), så dock eme- 

 dan de gömma liksom frökornen till författarens ett decennium senare (Stock- 

 holm 1853) utgifna, långt omfångsrikare „Af handlingar hörande till läran om 

 krediten". Äfven i Morgonbladet 1844 och 1845 äro hans åsigter i här 

 ofvan berörda ämnen af honom sjelf kortligen refererade. 



En annan, äfveuledes blott mindre, men genom sitt föremål och sitt 

 vackra språk notabel tillfällighetsski'ift från denna period, är hans öfver uni- 

 versitetets f d. vicekansler, presidenten m. m. grefve Aminoff, på anmodan af 

 dennes söner författade neki'olog. Anonymt publicerad såsom bihaug till Fin- 

 lands Allmänna Tidning i maj 1842, har den här om året blifvit excerperad 

 i ett svenskt biografiskt handlexikon, dock med uteslutning af de partier, hvilka 

 närmare röra Finland och nämnde statsmans betydande andel i ordnandet af 



* „Det är smickrande för nationalstoltheten, att sålunda se Finlands innevånares 

 tacksamhet bevisad för den skänk af svenska lagstiftningens fördelar, Finland ärft från för- 

 eningen med Sverige." Saima 1845, jan. 30. 



4 



