51 



I luften fans dock redan mycket krut. Den minsta gnista kunde bli 

 farlig. Ett ord om „universitetets klena anseende", fäldt under nyssnämnda 

 polemik rörande Sahlbergs spécimen af en insändare i Morgonbladet, tände en 

 hel rad af explosioner. Det näpstes väl genast af redaktionen, upprepades 

 och tillbakavisades ånyo. Men ett annat blad, Åbo Underrättelser, stod upp 

 och vittnade för alt folk. att en dålig tanke om universitetet måste hysas af 

 dem, som „gjort närmare bekantskap med dess verksamhet". Detta lät helt 

 annorlunda, än dä året förut Helsingfors Tidningar betecknade samma lärosäte 

 som .,landets ögonsten". 



Nu var ej tid att tiga. Tvenne professorer togo till ordet, båda i sist- 

 nämnda blad. Den ena, Blomqvist. attesteradc i ett anonymt ..Bref från lands- 

 orten., universitetet genom en jcmförelse med hvad det i sjelfva verket varit 

 på Porthans lofsjungna dagar. Den andre, Benjamin Björn (= Nordström) 

 förklarade det vara under högskolans värdighet att ingå i svaromål mot en 

 „skäggpilt'' (den förste anmärkaren), en Saimas omogne lärsven, och afspisade 

 dennes sekundant i Åbo Underrättelser genom offentliggörande af hans examens- 

 vitsord, — alt efter en till brefskrifvaren rigtad, så lydande förutsägelse: 

 „Eder bevisning må medgifvas i många hänseenden vara ganska lyckad, ehuru 

 man lätt kan förutse, att den ej som sådan kan gillas af denna publicitetens 

 prima donna, som slagit sig ned vid stora torget i Kuopio och derifrån i 

 blindt förtroende till oomknllrunkligheten af sina opinioner utsänder de skarpa 

 orden med de stundom rätt lösa tankarne (att de stundom ock äro goda, ja 

 ypperliga, är en sak för sigl, eller af denna flock bullerförsökande pojkar, som 

 förtidigt sluppit ut om Jerichos murar och som bäst hålla på att, likt väl 

 mättade torndytiar, surra omkring på lösa frågors vingar, inbillande sig bl. a. 

 att dermed kunna vinna några blida ögonkast af la grande première." Spå- 

 domen slog in. 



Nästa nummer ifrån Kuopio (13 mars 1845) åtog sig att med vanlig 

 öfverlägsenhet utreda hela frågan. Kämparne i H. T. Voro blott .,två socii 

 skurna ur samma stycke", och den som ville veta något i sak, kunde läsa hos- 

 följande artikel om „Universitetets anseende''. Deri stod bl. a.: „Det är dock 

 klart, att det anseende man för universitetet fordrar, icke kan finnas *. Uni- 

 versitet saknar ju icke helt och hållet män, som inom svenska litteraturen 

 lyckats vinna något erkännande. Men huru ringa är icke i eget land inflytandet 

 af deras verksamhet" o. s. v. Förr blir det icke bättre, än Finland tilkämpat 



* Hnr hade det gått med Saimas „natioualstolthet", yttrad blott half annan månad 

 tidigare V Se ofvanf. till sid. 25. 



