andra ledamot af svenska vetenskapsakademin och utförde i öfrigt flere vigtiga 

 värf inom samhället. Det synes mig här vara nog att ange, att Tengström i 

 sina förtjenstfulla anteckningar öfver den finska högskolans lärare betecknar 

 denne Erik Gabriel Haartman såsom en framstående professor ibland kolleger 

 sådana som Calonius, Franzén, Jacob Tengström, Johan Gadolin, bröderne 

 Bonsdorff m fl. hvilka gjorde början af detta århundrade till Åbo akademis 

 mest lysande period. Adlad 1810, antog han namnet von Haartman och in- 

 trädde 1811 i landets högsta styrelseverk, regerings konseljen, der han sedan 

 såsom chef för financedepartementet var i tillfälle att, trogen sin kärlek för 

 den medicinska vetenskapen, utverka anslag till det förökade antal professorer 

 inom den medicinska fakulteten, hvilka numera voro oafvisligen nödvändiga för 

 att bringa undervisningen i medicinen i jemn höjd med vetenskapens redan 

 stegrade fordringar. 



Erik Gabriel Haartman hade i sitt första ägtenskap med Fredrika Lovisa 

 von Meli tvenne söner, af livilka den äldre, Lars Gabriel, är nog minnesvärd i 

 Finlands häfder. Intagande platsen såsom vice ordförande i ekonomie depar- 

 tementet, ådagalade han stor oi-ganisatorisk talent och erkändes för sin tid vara 

 landets största finansiela snille. Han blef, såsom kändt är, hufvudman för den 

 friherrliga ätten v. PLaartman. 



Den yngre sonen Carl Daniel, född den 5 Maj 1792 i Åbo, utgör före- 

 målet för vår minnesteckning. Föräldrarnes hus hörde nu i början af detta 

 århundrade till ett af de förnämsta i Åbo stad och sönerne erhöllo, såsom den 

 tiden allmän sed var i föi-mögna familjer, sin undervisning inom hemmet af 

 informatorer. Gammaldags patriarkalisk stränghet rådde här. Jag hörde före- 

 målet för min teckning stundom berätta åtskilligt härom, hvaribland såsom 

 utmärkande för tiden må nämnas, att då fadren tilltalade sina söner, måste 

 desse stå med blottadt hufvud under hela tiden samtalet räckte, om detta än 

 skedde ute under den strängaste vinterköld. 



Carl Daniel blef student år 1805, således blott 13 årig. Kunskapsmåttet 

 kunde vid denna ålder ännu ej hafva nått mognad för studier på egen hand, 

 hvilket också fadren mer än väl synes hafva insett, hvarför sonen om hösten 

 samma år sändes öfver till Upsala under tillsyn af den allvarlige Fredrik Wil- 

 helm Pipping. Derifrån hemkommen efter ett års vistelse lärer han tillbragt de 

 nästföljande åren under allmänna studier. Han Icfde som en glad student gerna 

 sedd inom kamraters krets och var äfvcn mycket upptagen af det glada säll- 

 skapslifvet i Åbo. Så kunde dock icke länge fortgå. Om några år inträdde 

 tiden, då han skulle bestämma den spcciela rigtning, han afsåg för sitt lif. 

 Fadrens allvarliga röst manade också härtill Detta var ett vigtigt moment i 



