(ler bcgaf lian sig till Bdiuburg, samt studerade liäi- accouchemeiitsvetenskapen 

 under Hamilton och patliologisk anatomi under Bcrkley. Hemvägen gick sedan 

 öfver Paris, livareftcr mcdicineliccntiatcxamen presterades i Åbo om hösten 1816. 

 Derefter begat han sig till Stockholm och antog der anställning Ståsom t. f. före- 

 ståndare för barnbördshuset Pro Patria under Archiater Wedenbergs tjenstledig- 

 het under hösten 1816 och vinteni 1817. Fråga synes nu påföljande år varit 

 väckt att kalla v. H. till den efter Hagströmer ledig blifna befattningen såsom 

 lärare i anatomi vid Mcdico-kirurgiska institutet i Stockholm. Afven en annan 

 magt utöfvadc samtidigt sin dragningskraft på honom att helt och hållet öfver 

 flytta till Sverige. För hans blickar hägrade nemligen här det Ijufvaste ynglin- 

 gens inbillningskraft skapar, det mannen ofta ställer som det gladaste längtans mål 

 på sin framtidshimmel. Han hade vunnit den ädle Franzéns undersköna dotters 

 hand och blef sedan sammanvigd vid henne å Kumla prestgård den 4 juli 1818. 

 Men kärleken till fosterbygden afgör inom honom valet af den ort, der hans 

 mannaverksamhet skall utvecklas. Han återvände till Abo om hösten 1817 

 och promoverades der med det andra hedersrummet vid mediciuedoktorspromo- 

 tionen under den stora jubelfesten, som firades den 4 November med anled- 

 ning af Luthers reformation. Äfven vid Åbo akademi var detta år anatomie- 

 prosectorstjensten ledig och v. H. torde ansett sig hafva meriter nog att väga 

 aspirera denna befattning. Vid en blick på den studiicarrière, han redan gjort, 

 måste det väl ock medges, att han i medicinen innehade en ståndpunkt, hvil- 

 ken på den tiden i vårt land torde varit föga vanlig. Men det gick honom, 

 såsom det väl ock någon gång händt andra, att en äldre medsökande blef på 

 grund af anciennitetsprincipen vid befordran utnämnd till tjensten. v. H. lät 

 dock denna lilla motgång icke nedslå sitt mod, utan antog anställning såsom 

 stadsfysikus och lasarettsläkare i Åbo. Redan följande år inträdde han dock 

 inom kretsen af högskolans lärare såsom adjunkt i kirurgin och barnförloss- 

 ningskonsteii och omfattade nu med hela sin lifliga själs energi utöfvandet af 

 det ädla kall, åt hvilket han allt ifrån ungdomsåren beslutat att egna sitt 

 lif. Ehuru ställd på en jemförelsevis underordnad lärareplats vid akademin, 

 var han dock genom sin tjenst såsom lasarettsläkare i tillfälle att bidraga till 

 den medicinska undervisningens framgång. Den tiden fanns i Åbo ingen me- 

 dicinsk klinik, hvarföre undervisningen i den praktiska medicinen tillgick mesten- 

 dels sålunda, att den unge medicinckandidaten erhöll anställning såsom biträ- 

 de hos någon af de äldre läkarene, företrädesvis hos någon professor, bodde 

 i hans hus och fick emot förmånen af kost och fri bostad springa omkring i 

 staden för att underrätta sig om patienternas tillstånd, hvarefter professorn i 

 sällskap med denna famulus besökte dem, hvilka voro mera alfvarligt sjuke, 



2 



