19 
Fam. 6. Triglidæ. 
Gen. I. Sebastes, Cuv. 
Regne Anim. ed. 2, tom. 2 (1829). 
13. S. norvegicus, (Ascan.). 
1766. Perca marina, (part.) Lin. Syst. Nat. ed. 12, tom. 1, p. 483. 
1772. Perca norvegica, Ascan.* Ic. Rer. Nat. pt. 2, p. 7. 
1844. Sebastes viviparus, Kröyer, Naturh. Tidsskr. 2 Række, 1 B. p. 275. 
Udbredt langs hele Landets Vest- og Nordkyst lige op til 
Varangerfjorden; paa flere Steder, især udenfor Bergen, ved Ky- 
sterne af Trondhjems Stift, samt i Nordland, er den Gjenstand for et 
betydeligt Fiskeri, der drives med Snøre paa en Dybde af omkring 
100 Favne eller derover. Enkelte af de erholdte Individer have 
en betydelig Størrelse; et til Udstillingen i Bergen 1865 indsendt 
Individ maalte omtr. 870", medens endnu større Individer ere 
- kjendte. I de sydlige Fjorde og paa” de grundere Steder udenfor 
Kysten have Individerne sjelden en Totall. af over 250—300"m 
(S. viviparus, Kröy.); i Christianiafjorden tindes næsten udeluk- . 
kende denne Form, uagtet denne Fjord ellers ikke er fattig paa 
udvoxede Ex. af ægte Dybvandsformer. Denne mindre Kystform er 
her alm. lige op mellem Øerne udenfor Christiania. 
En Unge med en Totall. af 577", optagen med Bundskrabe i 
Lofoten af Prof. G. O. Sars, har Hovedets L. 187", Orbitas Dia- 
meter 67”. Pectoralens Spidse naar præcis til Anus. Nogen mørk 
Plet er ikke synlig paa Operculum. I Hovedets Forhold til Totall., 
og Øinenes til Hovedlængden, stemmer dette Ind. overens med 
S. viviparus, medens Pectoralernes Længde er kortere end det er 
Regelen hos denne, og nærmer sig heri mere til Hovedformen. 
14. S. dactylopterus, (De la Roche). 
1809. Scorpæna dactyloptera, De la Roche, Ann. du Mus. daHist. Nat. vol. 13 
p- 337. 
1829." Sebastes imperialis, Cuv. & Val. Hist. Poiss. tom. 4, p. 336. 
, 
Er stationær og temmelig talrigt forekommende ved de norske 
o% 
