40 
over denne: Snudetornene springe dog endnu ikke tydeligt frem 
foran Overlæben. Sidelinien er overalt udviklet med bløde Porer. 
De parvis stillede Skjæl paa Halens Ryglinie ere nu næsten sam- 
mensmeltede; dog ere de endnu bagtil tydelig delte; i Rækken paa 
Halens Buglinie ere Tornene allerede næsten afslidte. Anus ligger 
ved Roden af 4de Skjælpar; hele Bugsidens Benplader flade, med 
Spidserne næsten overalt afslidte. 
Medens Straaleantallet i Analen synes at være constant 6, vise 
Dorsalerne saavel 5/7, som 5/6 eller 6/6. 
28. A. decagonus, Schn. 
1801. Agonus decagonus, Schneid. Bloch, Syst. Ichth. ed. Schneid., p. 105. 
1844. Aspidophorus spinosissimus, Krøy. Naturh. Tidsskr. 2 Række. 1 B. p. 250. 
Af denne Art blev det første skandinaviske Individ, en Unge, 
ifølge Malmgren fundet i Varangerfjorden i Finmarken i 1856, (Øfv. 
Kgl. Vet. Akad. Førh. 1867, p. 259), og afgiven til Univ. Mus. i 
Helsingfors. Senere vides intet Ind. iagttaget, førend i 1873, da 
jeg fra Tromsø Mus. modtog til Undersøgelse et udvoxet Ind., fun- 
det i Sørfjord i Lyngen (70%. I Juli 1874 erholdt endelig Prof. 
G. 0. Sars med Bundskrabe i Varangerfjorden udenfor Vadsø 4 
Unger med en Totall. af 35—38""; den ene af disse optoges fra 
et Dyb af 120 Favne, de øvrige fra det grundere Vand. 
Hos det mindste af de sidstnævnte Individer, hvis Totall. er 
35"m, ljøger Anus mellem 6te og 7de Skjælpar. Lateralliniens Porer 
ere store og tydelige, 26 i Antal, tætstaaende fortil, men med læn- 
gere Mellemrum paa Halen. Alle Legemets Torne høje og skarpe; 
da Undersidens Torne endnu ikke ere afslidte, er Halens Form høj 
og sammentrykt, medens den hos de ældre er nedtrykt. Orbital- 
piggene ere saa høje, at Øjet næsten er fuldstændig skjult, om 
Hovedet betragtes ovenfra. Bredden mellem begge Spidser af Or- 
bitalpiggene er lig Afstanden fra den bagre Rand af Orbita til 
Gjællelaagets Spidse. Den af Krøyer (Naturh. Tiddsskr. 2 Række, 
I B. p. 252) paaviste Forskjel mellem Ungen (Aspidophorus spi- 
