67 
L. lineatus, (Lep.). L. montagui (Don.). 
Dorsalens Spidse bedækker Dorsalens Spidse naar blot 
omtr. "/; af den forholdsvis korte til Caudalens Rod. 
Caudal. | 
Orbita større, udgjør omtr. Orbita forholdsvis mindre, 
39 af Hovedets Længde. udgjør neppe over ?/;9 af Ho- 
vedlængden. 
Afstanden fra Underkjævens Afstanden fra Underkjævens 
Spidse til Anus er længere, end — Spidse til Anus omtr. lig Afstan- 
fra Overkjævens Spidse til Dor- den fra Overkjævens Spidse til 
salen. Dorsalen. 
Afstanden fra Snudespidsen Afstanden fra Snudespidsen 
til Orbitas bagre Rand er større, til Orbitas bagre Rand er omtr. 
end Længden af Hovedets post- lig Længden af Hovedets post- 
orbitale Del. orbitale Del. 
De øvrige Forskjelligheder mellem begge Arter ere først frem- 
trædende hos udvoxede Individer. 
L. lineatus er talrig paa de fleste Punkter langs Kysten paa 
indtil 20 Favnes Dybde fra de sydligste Dele op til Varangerfjor- 
def og den russiske Grændse. Sydligst er den af Sars sen. taget 
ved Laurkullen i Indløbet til Christianiafjorden; fra Stavanger ere 
talrige Ind. erholdte af Prof. G. O. Sars i de seneste Aar; langs 
de bergenske Kyster er den ligeledes jevnt udbredt, og jeg har 
undersøgt Ind. fra Moldø, Florø og Christiansund. Den synes at 
tiltage i Antal mod Nord, og er særdeles hyppig nordenfor Polar- 
cirkelen, hvor den findes paa alle de Steder, hvor Dybvandsskrab- 
ninger ere foretagne, saaledes ved Bodø i Lofoten, ved Tromsø, 
Hammerfest, Nordcap, Porsangerfjord, Vardø og Vadsø. Den hører 
til de Arter, der hyppigst bringes op i Bundskraben fra tangbe- 
voxet og gruset Bund. 
At Krøyers og Liitkens L. lineatus er en normal Form af den 
oprindelige Art af samme Navn, kan neppe betvivles, ligesom det 
er sandsynligt, at Malms L. stellatus hører hid, og ikke til foreg. 
på 
