74 
ifølge Walbaum og Krøyer, er 72, varierer hos de norske Indi- 
vider fra 68 til 74, saaledes at af 11 undersøgte Individer 5 havde 
68, 1 havde 69, 2 havde 70, 2 havde 72, og 1 havde 74 Straaler. 
Medens Analen hos det af Kr. undersøgte Ind. af den islandske 
Form havde 50 Straaler (Walbaum opgiver, maaske ved en Feil- 
tagelse, 54) have de norske Individer 49—51. Med Hensyn til 
Farve, Kjævernes indbyrdes Længde, Tandbygning, Stillingen af 
Anus og Caudalens Form kan jeg ikke finde noget bestemt Punkt, 
hvori Arterne afvige kjendeligt fra hinanden. 
Denne Art er temmelig hyppig langs hele Landets Kystlinie 
fra Christianiafjorden op til den russiske Grændse i Finmarken. 
I Landets nordlige Dele forek. den paa alle Punkter, hvor Dyb- 
vandsskrabninger ere foretagne, og den er her maaske tilstede i 
større Antal, end søndenfor Polarcirkelen. I Porsangerfjorden i 
Finmarken fandt jeg den i Juli 1872 særdeles talrig paa indtil 20 
Favnes Dyb, og medbragte til Univ. Mus. Individer af særdeles 
betydelig Størrelse (Totall. af det største Ind. 320"", hvoraf Ho- 
vedets 31""). Endnu i Varangerfjorden er den hyppig ved Vardø 
og Vadsø. Ved de sydlige Kyster er den funden- paa de fleste 
undersøgte Punkter, saaledes i Christianiafjorden og udenfor Ber- 
gens Stift; af Prof. Rasch er den funden paa Havbroen udenfor 
Aalesund, i flere Miles Afstand fra Land. 
Til Grund for Stuwitz's Beskrivelse af Blenmius gracilis (Nyt. 
Mag. f. Naturv. 1 B., p. 406, 1838) har øjensynlig ligget et stort 
Ind. (fra Christianiafjorden), hvor Hovedet indeholdtes omtr. 10 
Gange 1 Totall. 
oe Stala tas (Pr): 
1837. Clinus maculatus, Fries, Kgl. Vet. Akad. Handl. for 1837, p. 49. 
1838. OClinus aculeatus, Reinh. Kgl. D. Vid. Selsk. Nat. Math. Afh. 7 B., p. 114 
og 122. 
Forek. spredt og i ringe Mængde fra de sydligste Fjorde op 
i Finmarken. I Christianiafjorden er den ikke alm.; i Dec. 1870 
